Щом навърших 16...
Получих писмо адресирано до мен.
Подателя на писмото...
От мен?
Нода Юи.
Тук. - Добре.
Нобучи Такахоно.
-Тук. - Добре.
- Хагита Саку. - Тук.
Добре.
- Нобухата Нозоми. - Тук.
До Нахо Такамия. Моята минала личност. Как си?
Пиша това писмо десет години в бъдещето.
Десет години в бъдещето?
Не пропуснах някой, нали?
Честито на всички ви, че преминахте.
Аз ще ви преподавам тази година.
Казвам се Накано. Приятно ми е.
И на нас.
След малко започва церемонията по откриването на новата година.
Питаш се защо ти пиша това писмо?
Защото ми е нужна огромна услуга.
Какво е това?
Някой да не си прави шега?
Искам да ви представя някого.
Един момент.
Не искам да повтаряш моите грашки...
В това писмо ще напиша събитията, които ще се случат
и изборите, които искам да вземеш, за да не повтаряш грешките ми.
Съжалявам, че се забавих.
Да тръгваме.
Добре.
6-и април, сутринта.
За пръв път се спрях при черешовите цветчета и щях да закъснея.
Откъде знае?
Малко по-късно, пристига нов ученик от Токио.
Имате нов съученик от Токио.
Името му е...
...Нарусе Какеру.
Казва се Нарусе Какеру.
Дошъл е от Токио миналия месец. За първ път е тук, в Мацумото.
Кажи няколко думи.
Аз съм Нарусе Какеру.
Приятно ми е.
Иди да седнеш до Такамия.
Добре.
Той ще седне до мен.
Трябва да е съвпадение.
Чиста случайност.
Нахо!
- Да идем за хлебчета. - Да, да! Ела с нас!
- Супер! Отдавна не съм хапвал! - Теб няма да те черпя.
Защо не? Ти постоянно ядеш. Вземи си нещо с повече витамини.
С повече витамини?
Какеру-кун! И ти ела с нас!
- Да! Хлебчетата са страшно хубави! - Аз искам с къри!
Теб не съм те канила.
Това е... Пишеше го в писмото...
Ще поканите Какеру да дойде с вас, но той ще откаже.
Д-Днес... трябва да свърша нещо...
Хайде де! Остави го за утре! Ела с нас!
- О, даже ще те разведем из Мацумото. - Точно така!
- И без това днес си тръгваме по-рано. - Да! А и хлебчетата ни са много вкусни!
Добре... Само за малко.
Чудесно! Решено е!
Точно в този ден не искам да каните Какеру.
В никакъв случай.
Защо не иска да го каним...
Нахо!
Да започнем с представянето! Това е Мурасака Азуса.
Наричай ме Азу!
Това момиче е Чино Такако.
Приятно ми е.
Хагита Саку.
Такамия Нахо.
А пък аз съм Сува Хирото! Наричай ме Сува.
Сува...
Сува!
Сува? Сува!
Дърветата тук са красиви.
Нали? Това е горски парк "Агата"! Пътят на времето!
Тези борови шишарки са стояли тук в продължение на 10 години и--
Да, да! Стига толкова. Достатъчно.
Онези там също не падат. - Така е.
Умирам си черешовите цветчета да цъфнат! Ще бъде страхотно!
- Да идем да ги погледаме! - Трябва да видите тези в Кобояма!
Страхотно е да гледаш как цъфтят из цялото място!
Какво правиш?
- Листенцата са навсякъде! - Сакура! Сакура! Сакура!
Опитвате да изтанцувате "Шиге танца"?
Какво пък е това?
Не сте ли го чували. Ей така се прави.
О, този го знам! Не е ли малко старомоден?
Млъквай!
Засмя се...
Какво? На какво се засмя? - Кажи, кажи!
Сакурите... Нали цъфтят горе, а не долу?
Браво, Какеру-кун! Слушал си ме! Черешовите цветчета в Кобояма...
Защо ми е да се тревожа?
Хубаво е, че го поканихме.
Хора! Нося хлебчетата!
По 2 за 1, нали?
Давай, Какеру-кун. Избери си.
Все ми е едно.
Не, не, избери си. Всички са хубави.
Тогава...
Ще взема това.
Нозована?
Много е вкусно!
Ти кое избираш?
За мен няма значение!
Така ли? Сигурна ли си?
Тогава ти ще вземеш...
Обичаш сладко, така че вземи едно с пъпеш и едно с ябълка.
Мерси!
Какеру-кун, ето ти още едно с къри.
За мен е другото с къри.
И аз го искам! - Ти можеш да го ядеш по всяко време!
- Не, искам го! - Вземи това с крем!
Добре, че си замълчах.
Все пак всички обичат най-вече с къри.
Аз искам това с къри.
Искаш ли това с къри...
Вземам и едно такова.
в замяна за това с пъпеш?
- Добре. - Благодаря.
Хей.
Нещо против да те наричаме само Какеру?
Не, харесва ми.
Какеру.
Какеру!
6-и април.
Имаме нов съученик на име Нарусе Какеру.
Той седи до мен.
Това писмо...
Наистина ли аз съм го писала?
Не...
Започвам да се плаша...
Какво стана с Какеру?
Колко дни станаха?
Поне 10. - 10 дни, а?
Оттогава няма ни вест ни кост от него. - Да, така е.
Трябваше да му взема номера.
А щяхме да гледаме сакурите заедно.
Дали това няма нещо общо с писмото?
20-и април.
Голямата игра.
Две седмици след запознанството с Какеру.
Молят ме да батирам в софтболен мач.
Много съжалявах, че им отказах.
В този ден... се влюбих в Какеру.
Какеру!
Това е Какеру.
Къде се изгуби? Нямаше те 2 седмици!
Кръшках.
Кръшкаше?
Притеснихме се за теб.
Какво правеше тези 2 седмици?
Много неща.
Ама какви са тези "много неща"?
Хагита! Хагита!
О, тичай, тичай!
Какво прави докато те нямаше?
Няма ли да се запишеш за някоя игра?
Няма да играя.
Защо?
Не идвах на училище.
Освен това не съм тренирал.
Сува е много добър.
Страйк!
Трябва ни услуга! - Моля те, удари за нас!
Наистина се случва.
Много съжалявах, че им отказах.
Ти ли го купи?
Искаш ли още нещо?
Те губят.
Трябва им още един удар, за да спечелят.
Какво? Сериозно?
Аз не мога. Няма начин да уцеля.
Бърза е.
Съжалявам.
И аз не мога.
Моля те, Нахо!
Играла си софтбол в средното, нали?
- Точно, точно! Можеш го, върви! - Моля те! Умоляваме те!
Кракът ти...
...те боли, нали?
Нахо, ранена ли си? - Добре ли си?
Къде? Къде? Дай да погледна. - Покажи ни. Къде те боли?
Не, добре съм! Нищо ми няма.
Тогава... аз ще ударя!
Аз ще го направя!
В писмото пишеше, че тя отива вместо мен и губим играта.
Ще се справиш ли? Знаеш ли как да удариш?
Пишеше, че съжалявам, че не съм отишла.
Дали трябва да отказвам?
Да бягам от отговорност...
...не е правилно!
Аз ще я ударя!
Оставете на мен!
Страйк!
Още 2 удара! Още 2!
Надявам се този път да не откажеш, а да приемеш молбата им.
Нахо! Тичай, тичай!
Успях! За първи път!
До моята слаба и страхлива личност... Аз не избягах!
Добре ли си?
Дай да погледна кракът ти.
Седни ей там.
Няма нужда.
Ела.
Бързо.
Трябвало е да кажеш, че не ти стават.
Но...
Нося ги само по физическо, така че не е проблем.
А и вече е твърде късно.
Просто ще търпя.
Ако продължаваш да търпиш...
...накрая само ти ще пострадаш.
Така е най-добре.
Стига да не нося неприятности на другите.
И без друго никой не го забелязва.
Аз те наблюдавам...
И се притесних.
Готова си.
Чао.
Благодаря.
Ти също, Какеру!
Ако искаш да играеш футбол...
...просто го направи.
Аз също те наблюдавам...
Какеру...
Не те изпускам от поглед!
Ударът ти беше страхотен.
Другата година и аз ще играя футбол...
Непременно ме гледай! Много по-добър съм от Сува!
На всяка цена!
Онова, което пишеше в писмото...
...наистина се случи.
В този ден... се влюбих в Какеру.
Когато каза, че ме наблюдава... много се зарадвах.
Парко?
Не, не.
След малко с Какеру отиваме у нас.
Какво? Ами ние?
До мен, 10 години в бъдещето...
Едно от съжаленията ти...
...изчезна ли?
Нахо.
Погледни. Не са ли хубави?
Защо си ги купил?
За Какеру.
Той няма да им се зарадва.
Нищо.
Нахо! Сува!
Откога не сме се виждали! - Здравейте!
Юка-чан.
Хагита, как я караш?
Сладурче.
Наистина си приличате, Нахо.
Добре, че не прилича на Сува.
Да!
Я млъквайте.
Сериозно?
Не знаех, че си имал такива проблеми с теста.
Добре... Да тръгваме.
Да изпълним обещанието си към Какеру.
Когато навърших 26...
...осъзнах, че имам много съжаления.
10 години по-късно...
Какеру вече не е с нас.
Починал е?
Какеру-кун?
Време е за хапване. Какво си ни донесла днес?
За теб няма.
О, вярно. Чух какво си казал, Какеу.
Похвалил си ме как играя футбол.
Нали, Нахо?
Нахо...
Съжалявам.
Не клюкарствай.
За пръв път ме нарече "Нахо".
Видяхте ли? Видяхте ли какво направи Какеру?!
"Нахо, не клюкарствай." *Бам* Нали така?!
"Не клюкарствай" и бам! Божичко!
Сърцето ми ще изскочи!
Разбрах, че той се цели в Токио. Нали?
Глупости.
Не си си донесъл обяд, нали?
Майка ми не готви.
Вкусотия! Нахо е сготвила всичко това сама!
Искаш ли другия път да направиш и за мен?
Разбира се. Утре ще направя и за теб.
Недей. Пошегувах се.
Да вървим.
Добре! Да тръгваме! - Умирам от глад!
Щом той каза, че просто се е пошегувал, аз така и не му направих обяд.
Дали ако бях... нямаше да съжалявам?
Искам да му направиш обяд.
Яйца.
Какво ли ще си помисли Какеру?
Няма да се притесни, нали?
Добро утро.
Здравей. -Здрасти.
Какво е това?
Това ли? Книга за съвременни открития за необясними явления.
Интересна ли е?
Да.
Благодарим.
Добре! Да тръгваме!
Хайде, какво чакаш? Ставай, глупако.
Идваш ли с нас?
Добре, да тръгваме!
Бързо, бързо!
Какво има?
Чакам Азу и Така-чан.
Ясно.
Цял ден носиш тази чанта.
Какво толкова има там?
Извинявай.
Имам много съжаления. 10 години по-късно, Какеру вече не е с нас.
Какво му имаше на онзи? Играеше като заспал.
Капнал съм.
Искаш ли да хапнем? - Няма да откажа. На същото място?
Да вървим тогава.
Какеру...
Съжалявам за преди малко.
Нахо!
Да се приберем заедно.
Тогава аз ще тръгвам.
До утре!
Това събитие... го нямаше в писмото.
Нахо...
Обикновено какво правиш, щом се прибереш?
Ами...
Помагам на мама с вечерята.
Похвално.
А ти? Какво правиш, когато се прибереш?
Играя игри.
Ами онзи път...
Когато те нямаше за седмица.
И тогава ли играеше?
Играеш и футбол, нали?
Докато те гледах забелязах, че си много весел, ритайки топката.
Не върша клубни дейности.
Майка ми почина.
По време на церемонията по откриването.
Имаше погребение.
Затова не идвах на училище.
Обещах на мама, че няма да се записвам в нито един клуб.
Съжалявам, че казах такова странно нещо.
Не е странно.
Аз също...
...съжалявам, че попитах.
По време на церемонията...
В писмото пишеше, че не бива да каним Какеру.
Възможно ли е...
Да се прибираме.
Аз също... ще изпитвам същото съжаление, като бъдещото си Аз.
Какеру!
Направих ти...
...обяд.
Исках да ти го дам в голямото междучасие, но...
Утре отново ще ти направя!
В други ден също! И по-следващия ден! Всеки ден!
Честно казано... и аз мислех...
...че ще ми направиш.
Затова и съм щастлив.
Благодаря ти, Нахо.
Почти се разплака.
Не знаех, че обядът, който му направих, ще го направи толкова щастлив!
Какво умея да готвя...?
Мисля, че тамагояки.
Тамагояки?
Усмивката на Какеру ще остане в спомените ми...
...дори след 10 години.
Завинаги.
Добре дошли.
Много е сладък.
Честно казано...
Искахме да дойдем много по-отдавна.
Обаче...
След онзи случай...
...просто не бяхме на себе си.
Аз все се карах със Сува...
Както и с Хагита. Затова все не можахме да се решим.
Все се карахме и преди това.
Но...
Когато Нахо роди...
Искахме да се видим отново.
Не се бяхме виждали до днес.
С Какеру също. Искахме да поговорим с него подобаващо.
По онова време...
Какеру...
...имаше проблеми и почина.
Моля Ви, кажете ни.
Онова наистина ли...
...беше просто инцидент?
Мисля...
...че дойде време да им кажа истината, Какеру.
Есента, когато Какеру беше на 17...
...умря в инцидент.
Ние преследвахме обещанието, което направихме с него.
Онова, за което съжаляваме най-силно...
...e че не можахме да спасим Какеру.
1-и май.
Мина седмица, откакто той игра футбол.
Какеру напусна футболния клуб, в който участваше.
Колкото и немислимо да бе, исках той отново да влезе в клуба.
Мисля, че той искаше наистина искаше да играе футбол.
Ще го спася.
Какеру.
Ще те спася.
Добро утро, Нахо.
О, ти дойде.
Добро утро.
Какеру...
Добро утро на всички!
Хора, слушайте!
От днес Какеру е... официален член на футболния клуб!
Сериозно? Господи! Честито!
Радвам се за теб!
Какво...?
Защо...?
Бъдещето промени ли се?
Прощавай!
Извинявай. - Добре играеш.
Ти беше от Токио, нали?
Да. - Аз също.
Хубаво. - Май там си прекарват добре.
Това не е ли Уеда-сенпай?
2-и май.
В междучасието, Уеда-сенпай ще се обясни в любов на Какеру.
Двамата ще започнат да излизат.
Аз... трябва да ти кажа нещо...
Заповядайте.
Това е за мен. Мерси.
Призна ли ти?
Страхотно! - Сериозно?
Това е супер. - Право в целта, Какеру.
И? Какво ще правиш сега?
След часа ще й отговоря.
Невероятно! Добре я караш!
Проклятие. Защо трябваше да си точно ти?
Какво толкова има в теб... - Ти също си готин, Хагита.
Какеру, ще ти платя сока.
Няма нужда. Винаги ми правиш обяд. Задръж го безплатно.
Благодаря.
И сега ще излизате ли?
Какво ще правиш? - Да, какво?
Все още не знам. - Не знаеш и няма и да разбереш.
Сигурна съм, че това в писмото...
Здравейте, г-жо Сато.
4-и час.
Заех молив и гумичка на Какеру, тъй като той си бе забравил химикалката.
Когато ти ги върне, провери обвивката на гумичката.
За да мога да изразя...
...собствените си чувства.
Много ми помогнаха.
Нахо, трябва да почистим.
Така ли? - Бързо.
Да тръгваме.
Оставям другото на вас. - Дoбре. Чао.
Хагита, поне веднъж помогни.
Хагита.
Според теб трябва ли да излизам с Уеда?
Ако го видиш... вероятно бъдещето ще се промени.
Ах, младост! - Младост.
Нахо! Ела, бързо!
Какво? - Виж Какеру.
Уеда-сенпай го повика. Сигурно заради отговора.
Какеру! Как мина?
Честито! Защо си толкова мрачен?
Хагита, добре се получи, а? - Имаш си мен, нали?
Млъквайте.
Не.
Съжалявам... бъдещо Аз.
Не успях да изтрия едно съжаление.
Съжалявам.
Добро утро.
Здравей.
Знаеш ли...
О, да.
Днес не ти направих обяд.
Просто... Нямаше да е справедливо, спрямо Уеда-сенпай.
Какеру!
Добро утро! Видя ли съобщението ми?
Съобщение?
Изпратих ти го, но ти не отговори. Помислих, че нещо се е случило.
Не съм го видял. - Провери го.
Добро утро. - Добро да е.
Какво има?
Моля те, когато Какеру те повика - отговори му.
Не бива да чакаш...
Искам да му отговориш бързо със собствения си глас.
Когато вкарваш, първо тръгвай бавно. - Разбирам.
Хей, Какеру!
Един приятел от Токио ще идва. Искаш ли да се приберем заедно?
Защо не?
Наистина? Нямаш ли друга работа? - Не, защо питаш?
Просто така. Искам да дойдеш с мен.
Ще се оправиш ли сам? - Да, имам си чадър.
Така е приятно. Иначе и аз си имам.
Нахо.
Трябва да ти кажа нещо.
Чао-чао.
Искам да го извикаш силно с гласа си.
Какеру!
Боли.
Нахо!
Хей, Какеру...
Добре ли си? Нарани ли се?
Аз бях ударената.
Бъди по-внимателна!
Не й говори така!
Защо ми се ядосваш?
Тя се блъсна в мен!
Съжалявам.
Извинявай.
Нахо!
Не бягай.
Ако избягаш, няма да можеш да говориш с Какеру.
Но...
Какеру вече си има Уеда-сенпай...
Мисля, че трябва да поговориш с него.
Приятели сте, нали?
Малко е досадно.
Тоя тип рядко посещава футболния клуб.
Трудно се концентрира на тренировките.
Искаше да говори с теб, но...
Не знаеше как да започне разговора.
Какеру ли?
Внимателно наблюдавах Какеру.
Много съжалявам за това...
...10 години в бъдещето.
Трябваше да говоря с Какеру за много неща...
В момента, Какеру е точно тук.
Трябва да го извикам силно, та да може гласът ми да го достигне.
Какеру!
Онзи ден...
Когато ме повика... Съжалявам, че не ти отговорих.
Какво искаше да ми кажеш?
Кажи ми всичко! Ще те изслушам!
Аз...
Мисля да се разделя с нея.
Уеда-сенпай...
В началото я мислех за готина.
Обаче вече не мисля така.
Но...
Вие започнахте да излизате...
Трябва да се опознаете...
"Не."
Сама го каза.
Пък и...
Аз...
Има човек, към когото проявявам по-голям интерес.
Него ли харесваш?
Тайна.
Чао!
Избяга!
Ако пътуването във времето стане възможно... Какво бихте направили?
В часа по Химия, учителя ни каза нещо интересно.
Ставаше дума за пътуването във времето.
Да кажем...
че се върнете в миналото и случайно убиете собствената си майка.
Какво ще стане?
Щом майка ти умира, значи няма да се родиш, нали?
Тогава и този, който е убил майка си, също няма да го има.
Така е, да.
Много е сложно. - Помислете по-хубаво.
Все още не знаем дали пътуването във времето ще бъде ефективно.
Но има теория на вероятностите, както и възможни факти.
Ако някога...
...с течение на времето...
...в даден момент нещо се случи...
Точно тук...
...ново измерение ще се отдели.
Предишният свят ще спре, а на негово място ще се роди нов.
Това наричаме "Паралелен свят".
"Паралелен свят".
В първия свят, в който се е случило ново събитие...
...абсолютно нищо няма да се промени.
Ако времевото път. съществ., трябва да има доказ. за пар. светове.
Господине. - Да?
Значи ако отидеш в миналото, колкото и да променяш събитията...
...не можеш да промениш ситуацията, която се случва в настоящето, нали?
Точно така.
Значи...
Дори и да спася Какеру...
Бъдещото Аз, изпратило ми писмото... Нейният свят няма да се промени.
Съжаленията й...
...няма да изчезнат.
Културният фестивал.
Последният път, в който гледах фойерверки бе тогава,
когато с Какеру бяхме на басейна и гледахме небето.
Нека поне този спомен... остане.
Нахо...
Ако избираше между бъдещето и миналото...
Къде би отишла?
В бъдещето.
Чудя се кое бъдеще...
...бих могла да променя сега?
А ти?
Миналото.
Искам да залича разкаянието си.
Разкаяние...?
Какво е то?
Какъв е следващия час?
Какеру.
Наближава фестивала...
За последен път...
...фойерверките...
В края на деня, ще има фойерверки.
Искаш ли да ги гледаме заедно?
Добре, с останалите.
Не!
Само двамата.
Не ме пръскай! Ще се удавя!
1-и юли, фестивалът Азалеа.
Всички отидохме заедно.
Довечера...
С Нахо ще гледаме фойерверките заедно.
Проблем ли ще е?
Защо питаш мен?
Отиди.
Нахо ще е доволна.
Следобеда свършва.
И така...
Време е да обявим кой ще стаме г-ца Цуцужи.
Да!
Тръпнете ли в очакване?
Да!
Сигурни ли сте? - Да!
3-а готина, клас 2: Рио Уеда!
Аплодисменти! Аплодисменти! Аплодисменти!
Застани отпред.
Рио!
В центъра.
Е, Уеда-сан. Кажи няколко думи.
Да! Аз съм Уеда Рио. Благодарна съм ви, че избрахте мен!
Аплодисменти! Най-добрата!
Та... От къде ще гледаме фойерверките?
От басейна.
Мислех си за същото място.
Всеки момент ще пуснем фойерверките.
Нека всички ги гледаме заедно!
А, второкурсничката!
Точно на време. Ще отнесеш ли това в клас 2 на третокурсниците?
Ние нямаме време.
Съжалявам, в момента...
Оставяме го на теб.
Погрижи се. Чао.
Какво да правя?
Нахо! Какво правиш?
Азу! Така-чан!
Бързо тръгвай.
Ще гледате фойерверките с Какеру, нали?
Какеру!
Извинявай...
...че закъснях.
Свършиха...
Колко е красиво...
Нахо...
Радвам се, че ги гледаме заедно.
Този момент...
...никога няма да го забравя.
Днес...
...е прекрасен ден.
Думите на Какеру...
...никога няма да ги забравя.
Къде са другите?
Сува и Хагита казаха, че няма да могат да дойдат.
Азу също.
И Така-чан ли каза така?
Да.
Ще се оправим и сами.
Тръгваме ли?
Изглеждаш сладко.
Огромна е!
Много е хубаво.
Тук дори таякито с лед е вкусно.
Да хапваме.
Хубаво е.
Нали?
Измори ли се?
Мъничко. Но съм добре.
Да седнем ли някъде?
Бон Бон.
И аз участвах, когато бях малка.
Какеру, не ме пускай, нали?
Харесва ти, нали?
Какеру.
Какеру!
Добре ли си?
Да продължаваме.
За какво се помоли?
За нищо...
Ако става въпрос за желания...
Пожелах си нещо за мама.
Ако има Господ...
Знам, че желанието ми ще я достигне.
Какво...
...си пожела?
Тайна.
Не можах да променя нищо.
Искам да чуя какво си пожела за майка му...
Какеру...
Относно майка ти...
Казах ти, че е тайна.
Тогава...
Относно съжалението ти...
Да не е, че не си могъл да спасиш майка си?
Ако ти кажа...
...ще ме намразиш.
Няма, обещавам.
В деня на церемонията...
Дадох обещание.
Обещание?
Здравето на мама...
...не беше много добро.
Щяхме да ходим в друга болница...
...и аз трябваше да отида с нея.
Мама...
Емоционално погледнато, тя беше нестабилна.
На мен също ми ставаше все по-трудно.
Карахме се безпричинно.
Но...
Аз много се зарадвах, когато ме поканихте с вас.
Затова, в онзи момент...
Не ми се занимаваше с нея.
Мама: Къде си? Мислех, че ще се прибереш. Писах ти, но не отговаряше.
Написах й да не ме занимава.
И така и не получих отговор от нея.
Не очаквах да се самоубие.
Ако бях по-внимателен...
Ако се грижех за нея...
...много по-добре.
Можеше...
Можеше и да успея да я спася.
Затова преди малко...
Казах й, че съжалявам.
"Съжалявам, аз съм виновен."
Това е просто...
Съжалявам...
Нищо не можах да направя.
Какво си мислех, казвайки че ще го спася?
Мисля, че съжалява, че не е успял да спаси майка си. Спаси го от това разкаяние. Ако успееш, навярно ще предотвратиш инцидента.
Какъв е този инцидент?
Бабо... съжалявам...
Ако нещо се случи с мен...
...кажи на всички, че е било инцидент.
Извинявам се за това, че отивам там, където е мама.
Какеру...
Сам е взел това решение.
Карал е по улицата, , когато...
Не е ли глупав?
Защо му е било да го прави?
Не можеш да изтриеш тъмнината, постоянно мислейки за нея.
Разбрахме всичко за Какеру от баба му...
Той не е умрял в инцидент.
Самоубил се е.
Имаме само едно съжаление.
Това, че позволихме той да си отиде.
Дори да беше инцидент, нямаше да можем да го спасим...
Искахме той да сподели товара си с нас.
Не искаме да избира смъртта за решение.
Моля те...
Спаси сърцето на Какеру.
Въпреки че казваш, че е за мое добро...
Защо винаги взимаш решения сама?!
Защо не можеш да ме разбереш?!
Не може ли поне веднъж да се държиш като майка?!
Защо плачеш сега?!
Аз съм виновен...
Съжалявам, че ти се развиках...
Какеру...
Аз съжалявам, Какеру.
Няма за какво.
Аз съм виновен.
Нося ти само неприятности, нали?
Не е вярно. - Съжалявам.
Не е така, чу ли? Не плачи.
Извинявай, Какеру. Съжалявам.
Мамо...
31-и декември. Разбрахме всичко за Какеру от баба му.
Сува.
Съжалявам, че идвам така изведнъж.
Напоследък Какеру не идва на тренировки в клуба.
Мислех, че може да знаеш нещо.
Какво има?
Става дума за Какеру...
Искам да се посъветвам с теб за нещо.
Има едно писмо...
Независимо дали вярваш или не...
Наистина не зная...
Но...
Нахо.
Всичко е наред.
Не се безпокой.
И аз получих...
...писмото.
До Сува Хирото.
Моята минала личност. Как си?
Пиша ти това писмо от бъдещето.
На 16 годишния мен... Искам една огромна услуга.
Моля те, заличи съжаленията, които носим със себе си в момента.
Прочетох го едва след края на церемонията.
Затова не успях да изпълня първата молба.
Значи затова Какеру...
...влезе във футболния клуб.
Ти си го подтикнал.
Къде е продължението?
Оставих го вкъщи. Нямаше нищо важно.
Да спасим Какеру.
На всяка цена.
Относно това... Помогни ми да го изпълня.
14-и септември.
Рожденият ден на Какеру.
Той не каза нищо и ние не знаехме за него...
Затова...
Какеру! Чухме, че рожденият ти ден наближава.
Какво... би искал?
Има ли нещо специално?
Преди рожденият му ден да дойде, го попитайте какви подаръци иска.
Как мислите за футболния тим на Мацумото?
Мацумото Ямага? - Точно!
Хагита-кун, харесах мангата, която четеше, но не те моля да ми я даваш.
Какво говориш? Това не бешe подарък. За бога...
Сува! Да отиваме на тренировки!
Момент.
Какеру...
Винаги носиш тази чанта, нали?
Няма нищо. Не искам да ми купуваш подарък.
Не, не! Нямам предвид това! Сериозно!
Казвам ти, не е така. Не е така, ясно?
Върви да трени...
Сериозно, нищо не искам. Честно ти говоря.
Все трябва да има нещо.
Просто кажи какво най-много ти се иска в момента.
Каквото и да е.
Ами... какво ми се иска в момента...
Какеру...
Честит рожден ден...
Обещанието, че винаги ще сме заедно...
Съжаляваме, че не можахме да го изпълним.
14-и септември.
Днес е рожденият ден на Какеру.
Не виждам! Страх ме е! - Продължавай! Още малко!
Страх ме е! Сува! - Стоп! Стоп!
Едно... две... три!
Още една крачка! Още една! - Още една?
Готови и...!
Какеру!
За навършването на 17...!
Честит рожден ден!
Благодаря...!
Да започваме!
Заповядай! Подарък от нас двете!
Вземи го!
Билет за футболната игра? - Откъде знаеш?
Хей, откъде се досети? - Благодаря.
Какеру...
Това е от мен...
Не се изненадвай.
Манга?
Явно си знаел. - Благодаря ти.
По онова време аз...
Чудя се защо не можех да се радвам за Нахо и Какеру.
А това е... от мен.
Заповядай.
Голям е!
Но когато Какеру почина...
...Нахо се съсипа от мъка по него.
Защо не можах...
...да ги гледам по-внимателно?
Наистина много съжалявам за това.
Страхотна е! - Уникално!
Много е хубава!
Сложи си я!
Много добре ти стои!
Благодаря. Много ще я пазя.
Сува?
Измъкваш ли се? - Колко е хитър!
Глупости! - Не си донесъл подарък, нали?
Донесох.
Какво е това? Да не му гадже? - Много си смешен!
Млъквайте! Идеята беше негова! Той така каза...
Казах, че се шегувам.
Подарявам ти го.
Честит рожден ден! - Пусни ме, пусни ме.
Не се дърпай.
Някак... За момент...
Сещате се... онова... онова... - Забравих!
Да не мога да се погрижа за момичето, което харесвам...
Може и да ти е тежко, но...
Но, аз...
Все още играя футбол.
Моля те...
Заради Какеру и Нахо...
Искам да видиш чувствата, които изпитват един към друг.
Нахо...
Заповядай.
Подарявам ти го.
Защо...
...ми го подаряваш?
Защо ли...?
Защото... така ми се иска.
Съжалявам, че не е купен с мои пари.
Но...
Чувствата ми...
Няма проблем, дори да не ги забелязваш.
Не е нужно...
...да ми отговаряш.
Затова те моля...
За да мога да видя Нахо и Какеру щастливи, десет години в бъдещето.
Оставям ги в твоите ръце.
Какеру...
Честит рожден ден.
Заповядай.
От името на Какеру.
Защо го даваш...
...на мен?
Защо ли...?
Забележи го най-сетне.
Но... Какеру и аз...
Нямахме възможност да си говорим много.
Аз просто го...
Какеру винаги е бил...
...влюбен в теб, Нахо.
Тогава...
Букет цветя.
Цветя?
Сигурен ли си? - Да.
Щом ги получа, ще ги подаря на Нахо.
Всички бяхме наясно с това.
1-и октомври.
По физическо, всички тичахме на 100м. и времето ни бе записвано.
Трябваше да се изберат ученици за атлетичния фестивал.
От нашия клас ще участват 6 човека.
Какеру бе най-бърз, затова го избраха за анкър.
Но в деня на фестивала, по време на състезанието...
Какеру водеше, когато изведнъж...
...си навехна глезена и падна на земята.
Той обвиняваше себе си за загубата.
Анкър?
Не ми звучи толкова зле.
Д-Да, обаче... Това си е трудна работа! Недей да се насилваш.
Заради неговото добро...
Накарайте го да се оттегли от състезанието.
Казах ти, че е трудно! - Ще се оправя!
Ще се преумориш! Опасно е!
Какво ще правим?
Дали всичко ще е наред?
В момента... бъдещето вече се променя от реалността в писмото, нали?
Малко по малко...
Вероятно...
Много неща успяхме да променим до този момент.
Може би вече има ново бъдеще.
Ново бъдеще?
За нас, родените в този свят, може би ни очаква ново бъдеще.
Ако е така...
То тогава би било безсмислено сляпо да следваме писмата.
Какво да правим?
За какво си говорите?
Нищо.
Чудехме се как да изкараме Какеру от състезанието.
Защо просто не го оставите да играе?
Той го иска.
Странно е да имате тайни от нас.
Станало ли е нещо с Какеру?
Нахо.
Нека им кажем.
Какво е това?
Получих писмо...
...от бъдещото Аз, десет години по-нататък.
Какеру...
Искам да го спасим!
Това писмо...
Какво мислиш за него?
Да е получила писмо от бъдещата себе си, е невъзможно. Да не сме в манга?
Млъквай, Хагита.
Честно казано, съм малко шокирана.
Би трябвало да си супер шокирана!
Млъквай.
Но...
Нахо и Сува... изглеждаха много сериозни.
Не вярвам писмо от бъдещето да може да стигне до нас.
Обаче...
Обаче...?
Да решим кои ще са участниците в състезанието.
Нарусе Какеру е първият ни участник...
Кои ще са другите?
Знаете ли Такаян? Той е много бърз по футбол.
Акари, ти си много бърза, нали?
Трябва да участваш. - Не, не.
Аз ще тичам...
...с Какеру.
Вярно! И той е бърз, нали?
Аз също.
Искам да тичам...
...заедно с Какеру!
Такамия-сан?
Господине!
Бройте и мен.
Господине!
Мен също.
Много е рядко вие да сте доброволци...
Това ще му е първият спортен фестивал, откакто се премести...
Ще е забавно да бъдем заедно.
Не, не. Хагита да бъде доброволец...
Това ще е невиждано.
Хагита.
Не вярвам писмо от бъдещето да може да стигне до нас.
Обаче...
Обаче...?
Вярвам на Сува и Такамия...
Така да се каже...
Аз също...
...искам да тичам с Какеру.
Макар че не съм много уверен в себе си...
Анкър е Какеру.
Ще си предаваме щафетата един на друг, докато не го достигне.
Днес...
...ние поехме по различен път от писмото.
Помните обещанието, нали?
Ще му давам по 1 безплатно хлебче за всеки подминат човек...
Супер! Надъхах се!
Вие да не излизате? - Няма начин!
Няма начин ли? - Един за друг сте. Защо не се целунете?
Нищо! Няма как да се помогне!
Наказваш ли ме? - Дали те наказвам?
Защо и ти не дадеш награда на Какеру, Нахо?
По време на фестивала, Какеру не беше много активен.
Той скри истината за майка си от нас, и ни каза, че тя работела.
В нас?
Не мисля, че ще дойдат.
Родителите ми се разведоха, когато бях малък...
А майка ми... днес е на работа.
Какеру?
Какво става?
Нищо.
"Bou Taoshi" беше невероятна...
Видя ли Сува там? - Да!
Такамия, Наруса. Ще ми помогнете ли с нещо?
Добре. - Да.
Идваш ли?
Какеру?
Добре ли си?
Не изглеждаш много добре.
Нищо ми няма.
Това е доста тежко. Да го оставим за малко.
Глупчо. Казвай ни, когато си ранен.
Ранен?
Какеру...
Фестивала... отегчава ли те?
Знаехме, че не се чувстваш много добре.
Какво е станало?
Ако нещо ти тежи, сподели го с нас.
Сподели ни проблемите си.
Съжалявам.
Аз...
...излъгах.
Истината е, че майка ми вече я няма.
Тя почина.
Смятах, че ме наблюдава отнякъде...
...и че може да се депресира, както обикновено.
Просто не мога да се смея или веселя.
Затова не можах да ви кажа истината.
Ако майка ти те гледа отнякъде...
...няма ли да иска да си щастлив?
Сигурна съм, че тя би искала да те вижда засмян.
Върви да се погрижиш за крака си.
Ние ще се оправим с това.
Но...
Тръгвай!
Ако ти е твърде тежко...
не е нужно да се напрягаш да вършиш всичко сам.
Ние всички сме тук.
Така че всичко е наред.
Въобще не те мислим за бреме.
Благодаря ви.
Успех! - Дай всичко от себе си!
Надявам се Какеру...
Сува!
...да се смее от цялото си сърце.
Готови!
Играта започна.
За момента води номер 6!
Невероятен е! Господи!
Точно зад него е номер 1.
Сува!
Предай това на Какеру!
Давай, Такано!
Номер 6 води!
Номер 2 подминава номер 6!
Номер 6 не се отказва!
Давай, Такано! - Можеш го!
Тичай, тичай!
Така-чан!
Предай това на Какеру!
Номер 3 подмина номер 6!
Азу!
Номер 1 настигна номер 6!
Предай това на Какеру!
За момента номер 3 води!
Знаех си, много е зле!
Хагита! Давай, Хагита!
Предай това на Какеру!
Благодаря ви... приятели!
Нямаше да мога да се справя сама!
Давай, давай! - Нахо, успех!
Да променим бъдещето!
Какеру! Това е от всички!
Ще изпълним...
...обещанието...
...че винаги ще бъдем заедно...
...дори след 10 години!
Всички ние...
...те чакаме!
Какеру!
Анкъра на номер 1 води!
Номер 6 светкавично го настига!
Аз ще тичам... с Какеру.
Бройте и мен.
Мен също.
Аз също.
И аз искам да тичам...
...заедно с Какеру.
Ако ти е твърде тежко, не е нужно да се напрягаш да вършиш всичко сам.
Ние всички сме тук.
Какеру!
Какеру! Какеру! Давай!
Това са последните 2 обиколки!
Номер 6 поведе!
Давай! Давай! Само така!
Най-сетне! Последната обиколка!
Ние печелим!
Червено ли е? А може би синьо?
Успяхме!
Какеру!
Успяхме!
Толкова е хубаво!
Бъдещето определено...
...ще се промени.
Какеру... Какво е това?
Леко се одрасках.
Имам лепенки.
Секунда.
Боли ли?
Така. Готово.
Получих си наградата.
Благодаря.
Нахо.
Идваш ли?
Искаш ли да дойдеш?
Ще си вземем сладолед.
Разбира се!
Двегодишното посещение? - Да.
Защото посещаваш храма преди Бъдни вечер и оставаш до Нова година.
Къде ще ходим? В храма Йохаширо?
Няма да е лошо.
Когато моментът настъпи, ще отидем в Кобояма да гледаме сакурите, Какеру.
Пейзажът там е прекрасен!
Черешовите цветчета покриват целия град...
А пък небето изглежда някак оранжево!
Трябва да го видя!
Но трябва да се изкачваме до там.
Можем да се срещнем в Часовниковия парк на цветята.
За 71 години, това място е пълно с истории.
Даже Мацумото е префектурата на Куми Йокояма, футболния нападател.
Остави ме да си довърша, де.
Нищо лично, Хагита.
Какеру! И ти трябва да дойдеш!
Точно така.
Всичко ще е наред, ако сътворим различно бъдеще от онова в писмото.
31-и декември. Разбрахме всичко за Какеру от баба му.
21 декември.
Скарах се с Какеру.
Така и не успях да му се извиня.
Какеру внезапно умря.
Не бива да го игнорираш.
Щом се прибера, ще отидем заедно.
Не излизай.
Добре.
Не бива да...
...се скарваш с него.
Какеру?
Какво става?
Здравето на баба... се е влошило.
Какво й е?
Не се чувства много добре...
Трябва й лекарска помощ.
Когато баба почине...
...ще остана съвсем сам.
Сигурна съм, че в писмото пишеше, че сме се видели с баба му.
Значи след 10 години все още е жива.
Всичко ще е наред.
Баба ти ще се оправи!
Няма да те изостави! Сигурна съм!
Откъде си толкова сигурна?
Защо?
И аз си мислех, че е добре.
Мислех го и зa мама...
Същото беше и в деня на церемонията!
Това, че казваш "Тя ще се оправи", изобщо не решава проблема!
Извинявай.
Чакай!
Не ме последвай!
Съжалявам.
Остави ме сам.
Не можах да го променя.
Какеру.
Какеру...
Какеру...!
25-и декември.
Добро утро. - Добро утро.
Сутринта се срещнахме при шкафчетата.
Все още не сме се сдобрили, но Какеру се държa с мен както обикновено.
Добро утро.
Той каза, че е студено.
Днес е студено, а?
Аз го потвърдих.
Казах, че наистина е така.
Да, нали?
След това...
...проведох последния си разговор с него.
Какеру!
Имаме биология. Да вървим.
Съжалявам.
Вие вървете.
Какеру забеляза, че носех малки обувки и каза, че не бива да ги търпя.
Каза, че внимателно ме е наблюдавал...
Поне този спомен... да остане. Моментът, в който гледахме фойерверки заедно.
Какеру
Хей...
Писмо...
Искаш ли да напишеш едно?
За нас в миналото.
Чао-чао.
Какеру!
Съжалявам, да поговорим другия път.
Искам да говорим сега!
Не искам да...
...съжалявам повече.
Относно онзи ден...
Искам да се извиня.
Не биваше да говоря така за баба ти.
Извинявай.
Аз трябва да се извиня.
Нараних те.
Съжалявам.
Изкарах си го на теб.
Просто се сетих за случката в деня на церемонията.
Да спрем до тук.
Тръгвам.
Чакай!
Аз те...
Обичам те, Какеру.
Винаги бих те спасила...
Искам да бъда до теб.
Ако остана до теб...
...отново ще те нараня.
И така да е, искам да бъда с теб.
Но ако те нараня...
Няма да мога да си го простя.
Страхувам се, че може да ме намразиш.
Никога не бих те намразила.
Затова ми разкажи...
...всичко за себе си.
Интересите ти...
Какво харесваш, какво не. Всичко!
Боли ме...
Вече не знам защо...
...да живея.
Когато ме боли...
...захвърлям всички около себе си.
Теб...
... и останалите...
Не мога да простя на човека, когото съм.
Този "Аз"...
Мразя го.
Не съм добър човек.
Искам да стана силен...
Да бъда щастлив...
Ти можеш... да си щастлив.
Нека живеем заедно.0
Ако има паралелен свят...
...тези писма ще спасят Какеру.
Надявам се да стигнат до тях...
"Нас" в миналото.
Сигурна съм, че ще ги достигнат.
Със сигурност.
31 декември.
Днес...
Всичко ще е наред, ако събитието от писмото не се случи.
Нахо. От Какеру.
Какеру, довечера да се видим в парка, за да посетим храма. - Добре, нямам търпение.
Няма да се прибера сега. Знаеш пътя, можеш да се прибереш и сама. Не ме занимавай.
Изпращам ти този имейл.
Какеру...
Съжалявам.
Има много неща, които не успях да ти кажа.
Когато беше още малък...
Аз се разведох.
Не ти дадох никакво обяснение. Съжалявам, че го реших сама.
Баща ти честно щеше да вдига ръка срещу теб.
Просто исках да не бъдеш наранен.
Затова...
...се разведох.
Освен това...
Нямаше никакви приятели в училището в Токио...
Бях много притеснена.
В клубът ти...
Нещата не вървяха гладко между теб, учителите и съучениците ти.
Забелязах го.
Ако сменеше училището...
Чудех се дали така ще мога да те спася...
Затова реших да се преместим в Мацумото.
За да не изпиташ лошите неща отново...
...ти казах да не се включваш в клубове.
Тревожех се дали ще си намериш добри приятели.
Въпреки че направих всичко това...
В крайна сметка, отново вземах решенията сама.
Исках правилно да изразя чувствата си към теб.
Но ние не си говорихме много...
За това съжалявам най-много.
Аз...
...винаги поставях на първо място чувствата ти, но...
Накрая...
Човекът наранил те най-много се оказах...
...аз.
Какеру...
Аз...
...искам да си щастлив.
Моля се от дъното на сърцето си.
Съжалявам, че ти се пречках...
Прощаваш на мама, нали?
Не мога да се свържа с него.
Не отговаря.
Да отидем у тях.
Той се изкъпа и излезе.
Да го потърсим! Благодаря Ви!
Много Ви благодаря!
Какеру!
Сува!
Откри ли го?
Не.
Ало?
Намери ли го?
Няма го тук.
Азу!
Откри ли го? - Не!
Къде може да е?
Какеру!
Случайно да сте виждал някъде тук ученик с колело?
Какеру!
Ало?
Тук са виждали някой подобен на Какеру. Да го потърсим при мен.
Добре. Той каза, че е някъде там. - Какеру?
Какеру.
И аз те наблюдавам, Какеру.
Наблюдавам те много внимателно!
Ако ти е твърде тежко, не е нужно да се напрягаш да вършиш всичко сам.
Ние всички сме тук.
Какеру!
Добре ли си?!
Какеру, добре ли си?! - Ранен ли си?!
Какво, за бога, си мислеше?!
Трябваше да се извиня на мама...
"Аз съм виновен. Съжалявам."
Но...
За момент се уплаших...
...че ако умра...
...спомените, които направих с вас...
може да изчезнат.
Отсега нататък...
Искам да си направим...
...повече спомени...
Възможно ли е...?
Не искам да умра...
Искам да остана...
Искам да остана с вас...
Слава богу!
Аз също искам да остана с теб!
Да говоря с теб повече!
Казвай ни, когато ти е тежко...
Всичко ще е наред.
Аз ще те защитавам!
Не умирай, глупако!
Моите манги...
Ще ти ги заемам, когато поискаш.
Онези, които те карат да се смееш.
Тъпанар!
Как ще живея без теб?
Ако умреш, никога няма да ти простя!
Съжалявам, Какеру...
Сериозно...
Имаш друга работа, нали?
Какеру...
Обичам те!
Аз също!
Обичам те, Какеру.
И аз!
Какеру, обичам те.
O...
О... О... Об...
Обичам те.
Отвратителен си, Хагита!
Млъквай.
Обичам те...
Много те обичам!
И аз.
Обичам всички ви!
За това, че станахме приятели...
Много съм ви благодарен.
Благодаря, Какеру. - Какеру, благодаря ти.
Благодаря ти!
Умряхме от притеснение! Глупак!
Благодаря ти, Какеру!
Благодаря, приятели.
Още малко!
Хагита, побързай!
Хайде, Хагита!
До мен от бъдещето...
Десет години по-нататък...
Благодаря ти...
...че ни помогна да спасим Какеру.
В момента...
Този скъпоценен момент от живота ни...
В който животите ни са свързани...
За това, че ни поучаваше и напътстваше...
...ти благодаря.
Превод и субтитри: Corazon
Филмът е направен по мангата Orange на Такане Ичиго. :)