След петдесет години на горчиви сражения
Източната Федерация победи Европейските армии
и пое контрола над Евразия.
Но малка група от съпротивата
борещата се с деспотичният нов режим,
остана в Евразийската "Зона 7".
Армията беше мобилизирана отново.
Семействата отново трябваше да губят синовете си.
~ К А С Е Р Н ~
За мен е чест да представя откритията си
на този форум на Здравното Министерство.
Господа, както знаете,
победихме Евразия
и я поставихме под наш контрол.
Но победата ни не трябва
да ни пречи да гледаме напред.
Здравословното състояние на нацията ни е лошо.
Радиация...
промишлени отпадъци...
и химически оръжия ни тровят.
Болести и епидемии
заплашват бъдещето ни.
Силно разпространени са генетичните мутации
за които съвременната медицина няма лек.
Позволете ми да покажа откритията си.
Това са “нео-клетки”,
плодът на дългогодишните ми изследвания.
Открих ги в генетичният материал
на примитивните етнически групи.
Могат да бъдат превърнати във всяка една клетка
и да регенерират човешката тъкан.
Всички вътрешни органи,
нерви, кости, кожа, коса...
може да бъде отгледано
и събрано както ни е удобно.
Просто поставяме
"определени части" на човешката машина.
Без риск, че тъканта ще ги отхвърли.
Най-после имаме медицинската технология
за която мечтаехме.
Можем ли да го направим сега?
С достатъчно финанси е въпрос на време.
Нашите изследвания върху клонирането са години пред вашите!
Това е просто теория!
Татко, трябва ли да го слушаш още?
Да, това е теоретично,
но ако получа парите
и оборудването което ми трябва,
ще можем да спасим народа си.
Помислете за децата си...
за родителите си...
и за съпругите си.
Луна...
Нека се оженим когато войната свърши.
Разбира се.
За това ли се борим?
Петдесет години битки
и да свършим прекалено изтощени, за да съградим отново обществото си?
Прочетох доклада ви. ''Технология за Човешка Регенерация''
Възможно е...
...мечтата да се сбъдне.
Определено е възможно.
С още изследвания, нали?
Професор Азума,
тези глупаци няма да оценят работата ви.
Всъщност не смеят да го направят.
Тема табу е да предполагате,
че на оригиналните ни гени им трябва подобрение.
Извинете ме. Аз съм Каору Найто от "Найко Хайрал оод".
Вече построихме лаборатория
за изследванията ви.
Как така?
Военните са заинтересовани.
Генерал Камиджо ли?
Министерство на Отбраната е на ваше разположение.
Съжалявам да чуя, че съпругата ви не е добре.
Вие какво ще получите?
Работете с нас...
и нека се сбъднат всичките ни мечти.
Домът на Азума
Др. Козуки, мръднете на дясно.
Точно така.
Може би трябва да сложите ръка на рамото на дъщеря си?
Добре... ...чудесно.
Усмихнете се.
Ти ли го измисли?
Да.
При болестта на майка ти?
Ами Луна?
Не мога да стоя тук докато приятелите ми се бият.
Толкова много ли не ти харесва да бъдеш доктор?
Това е дългът ми към страната.
Нямаш представа какво представлява войната.
Не може да е по-лоша от страхливостта.
Скъпи...
Нека днес не се караме...
Остави, мамо.
Продължавайте.
Луна.
Поздравления за годежа.
Благодаря.
Козуки, извини ме.
Миналата седмица отворих новата си лаборатория.
Една година по-късно
Евразия, "Зона 7"
Стреляй, стреляй!
Убий я.
Направи го или ще умреш ти.
Разбра ли?
Мидори...
Имай търпение. Ще открия лек.
Граната!
Източна федерация, Министерство на Отбраната
Един момент.
Др. Козуки е долу.
Доведи го.
Тук ли?
Точно така.
Веднага.
Впечатляваща охрана.
Извини ме за внезапната покана. Луна с теб ли е?
Във фоайето е.
Мидори поиска да види и двама ви.
Добра идея след толкова много време.
Сигурно е самотна.
Мина ли година вече?
Луна сигурно страда... благодарение на синът ми.
Още ли няма новини?
Поне до мен не.
Отиде да воюва, за да ми направи напук.
Синовете винаги предизвикват бащите си.
Той ме презира.
Поставям работата си преди семейството,
но не мога да излекувам дори и собствената си жена.
Лечението с нео-клетките
не е ли готово?
Това което си направил е невероятно...
Пробва ли го?
Не.
Поставянето на нови органи на ранени хора...
прави изследването ми за непробиваема броня излишно.
Още сме далеч от завършването.
А времето ми изтича.
Толкова ли е зле?
Почти сляпа е.
Все още прави изследвания въпреки, че...
Има избирателно изгниване на листата
и потъмняване като цяло.
Малко храна, може би.
Ами останалите?
Ето ги.
Чу ли нещо?
Не, не съм.
Мисля, че пристигна някой.
Извинявай. Би ли отишла да провериш?
Разбира се.
Майко.
Прибрах се.
Можеш ли да намериш лек?
Тогава не трябва ли да си при нея?
Не бива да се отказвам.
Ало?
Не...
Тецуя.
Толкова се радвам, че се прибра.
Трябва да бъдем благодарни.
Видя ли се вече с Луна?
Скоро ще я видя.
Толкова дълго те чака.
Знам...
Толкова забравям.
Днес ще дойдат на вечеря.
Това ще бъде такава изненада.
Икегами, Икегами!
Професоре!
Какво има?
Синът ми...
е мъртъв...
На 16-и Септември, сержант Азума,
направи последната си саможертва,
давайки живота си за дълга,
Бог и родината.
Беше...
благороден и героичен край.
Утре, след като бъде повишен посмъртно
ще бъде погребан.
Тецуя!
Погребението ще се извърши с пълни бойни почести.
Тази нощ можете да видите тялото.
Моля, пригответе се.
Луна...
Сбърках и сега си сама.
Имахме всичкото време на света
и аз приемах това за даденост.
Знам, че сега е твърде късно,...
но никога вече няма да те оставя.
Карат тялото му насам.
Погребението е утре.
Каза ли на Мидори?
Вече знае.
Внимание
Неизправност!
Налягането е повишено. Не знам причината!
Пoвреда в резервоара!
Изключи вакума.
Какво става?
Какво, по дяволите, е това?
Преобразуване.
Какво по...
Нео-клетките...
Това са нео-клетките.
Органите се свързват.
Професоре, какво става?
Какво по...?
Какво е това?
Код 206, код 206!
Аз съм Найто!
Елате тук веднага!
Професоре, да вървим!
Отворете!
Още сме тук!
Идват...
Обезопасете района!
Почакай!
Направи външен периметър.
Кой е казал, че получаваме заповеди от теб?
Аз отговарям за целият проект.
Така, че млъкни и прави каквото ти наредят.
Всички да излязат!
Свържи ме с щабквартирата.
Луна...
Какво става?
Обажда се Найто. Идвам. Ще докладвам когато пристигна.
Майко...
Тецуя...
Избягаха с кола.
Имат заложник. Запечатайте "Зона 3".
Къде е жена ми?
Дръж се.
Азума.
Какво става?
Полудя ли?
Синът ти е мъртъв.
Не искам да се връщам.
Моля те.
Спри!
Помогни ми.
Как е възможно?
Можете да избягате през онази врата.
Грижи се за Тецуя.
Не трябва да умираш.
Дръж се!
Не умирай.
Мили Боже...
Какво сте направили?
Какво?
Чуждите агитатори са все още на свобода.
Силно заразни са.
Моля съобщете ако ги забележите.
Документ за самоличност.
Моля продължете.
Изглежда са се отправили към "Зона 7".
Домът на Козуки
Това е бронята която разработих.
Покрива войника напълно
и му позволява да се движи като светкавица.
Мускулите на Тецуя са много развити.
Може да разкъса себе си.
Трябва да подтиснем вътрешното напрежение.
Секигучи!
Дръж се!
Секигучи, не умирай!
Майко...
...ти толкова мразеше войната.
Чудеше се кога ще свърши...
Колко ли хора ще трябва да умрат...
Дали някога ще настъпи мир...
Ние сме живи!
Въпреки всичко оцеляхме.
Хората признаха ли правото ни да живеем?
Не. Убиха братята ни.
Сякаш имат правото да съдят.
Сякаш заслужават такава сила.
Ние имаме същите права да живеем като тях.
Това не може да бъде отсъдено.
Нито отказано по рождение.
Няма начин.
Разбира се, че не може!
Но хората решиха да ни осъдят.
Ако те имат право на това то и ние можем...
Ще отмъстим.
Тук ще построим кралство.
Ще живеем живота си пълноценно
и ще направим каквото трябва.
Нека се наричаме "Нео-Сапиенс"
По този начин се кълнем,
че ще унищожим човечеството.
Ние сме Нео-Сапиенс.
Преклонете се пред нас.
Готови ли сме за следващата атака?
Да.
Две подразделения чакат.
От разузнаването докладват, че в района има 11 учени.
Ядрени физици и един специалист по броните.
Идеални са за новата ни фабрика.
Готова ли е?
Доведи ми тези учени.
Нека помогнат на силата ни.
Забрави.
Докладите показват,
че военни учени са били отвлечени,
за да работят във фабриките за роботи.
Войската ни укрепва защитата
на цивилните съоръжения.
Това е всичко което мога да направя.
Не е идеално,
но ще му попречи да се взриви.
Татко?
Др. Козуки, специалист по броните.
Вече е наш.
Жалък човек.
Тецуя?
Момчето ми...
Съдбата ти е отредила нещо.
Ще бъде трудно.
Но...
Трябва да има причина за това.
Трябва да...
Трябва да търсиш съдбата си.
Луна.
Съжалявам.
Никога не поглеждай назад.
Татко!
Тецуя, стани.
Хайде.
Тецуя, събуди се!
Къде е?!
Кой, по дяволите, си ти?
Къде е майка ми?!
Ти трябваше да си мъртъв.
Тецуя...
Спри.
Спри!
Изчезвайте!
Махайте се, изроди!
Готови ли са "нео-клетките" ви?
Не мога да си позволя да чакам.
От каква полза сте ни ако не можете да ги доставиш?
Без повече извинения, Найто.
Егоисти както винаги.
Мислите само за себе си.
Как се осмеляваш!
Старци спасяващи собствените си кожи.
Това е непростимо дори и за сина на генерала.
Нацията ни е изправена пред заплахата от Нео-Сапиенсите
и въпреки това сте загрижени единствено за здравето си?
Това е непростимо.
Синко.
Знаеш ли, че това е държавна измяна?
Разбира се.
Сега Източната федерация е моя.
Съжалявам, но епохата на безмозъчните идиоти свърши.
Синко!
Сега доволен ли си?
Командир Камиджо.
Позволете да ви представя
професор Азума.
Бащата на Нео-Сапиенсите?
Защо го излъга?
Това е странно.
Мислех, че ще си доволен.
Не съм ги създал аз.
Не знам как се съживиха.
Твърде е късно, за да показваме невежество.
Стават по-силни с всеки изминал ден.
Ако не открием слабостта им и не се научим как да се бием с тях...
собствените ни животи ще са застрашени.
Продължете с проучванията си.
В замяна на това, армията ще открие жена ви.
Придържайте се към историята, стари приятелю.
Не клатете лодката.
Най-после и вашето време дойде.
Защо хората винаги трябва да се бият?
Кой направи това?
Нараняват ни и ние нараняваме...
Убиват ни и ние убиваме...
Безкраен кръговрат.
Виждам го.
Какво трябва да направя?
Какво виждаш?
Видение...
за това как може да бъде...
А сега... собственият ми баща е убит...
Какво да правя?
Кое би било най-доброто?
мирно...
Трябва ли да взема оръжие и да убивам?
Ще го направя.
Ако това ще премахне болката.
Трябва ли и да се бия?
Стига си говорила глупости.
Но ти се биеш?
Това е дългът ми.
Ти искаше да отидеш на война.
Нямаш идея какво представлява войната...
Нямаш идея какво представлява войната.
Луна.
Махни се оттук.
Какво искаш да кажеш?
Ако останеш с мен
ще те убият.
Пак ли искаш да ме оставиш сама?
Не ме напускай!
Трябва ли пак да бъда сама?
Не ме напускай!
Луна, изслушай ме.
И ти го видя, нали?
Какво причиняват хората на други хора.
Не ме интересува каква форма ще приемеш.
Ти все още си човек.
Все още си мил.
Вече не съм човек.
Но...
Ти си всичко което имам.
Тецуя.
Луна?
Не трябва да умираш.
Дръж се!
Скъпи съграждани, имам тъжни новини.
Преди няколко дни, обичният ми баща,
бе ранен при терористка атака.