Да. Не е видяла лицето.
Няма щети. - Разбирам.
Уведомете ни, ако има промяна.
Добре ли си?
Рикуо...
Напоследък имало много такива случаи.
От полицията казаха, че ще се заемат, когато се съмне.
Сега гледай да заключиш и...
Семейството ти наблизо ли живее? - Не.
Наистина вярвам, че си добър човек.
Нали няма да оставиш нападнато момиче само вкъщи?
Ами добре. - Супер!
Смятам да спя тук, но ще ми трябва завивка.
На сутринта си тръгвам. - Веднага ще ти донеса нещо!
Виж...
Благодаря ти, че дойде.
А какво ми оставаше?
Можеш да ползваш и моята стая. - Тръгвам си!
Къде съм...
Хей, събудил си се!
Направила съм закуска. - Хару.
Нали спа добре?
Ако настинеш, ще съм виновна аз и ще трябва да те гледам.
Само ми се обади!
Леле, каква стандартна закуска!
Трябваше да кажеш, че ти харесва, дори да не е така!
Можех да се науча, ако знаех, че ще стане така.
Може би г-жа Шинако щеше да ми покаже.
Вие всъщност виждали ли сте се наскоро?
Ами това е малко...
Щом говорим за Шинако, може би е добре да й кажа...
Знаеш ли, Хару...
Какво?
Ще ми покажеш ли банята?
Какви ги върша аз?
ИЗПЕЙ МИ "ВЧЕРА" Сцена единайсета
Хару, нали успяха да хванат онзи крадец?
Така изглежда.
Нямах представа какво щях да правя сама.
Полицията е страхотна!
Не е лошо човек да живее сам, но понякога може да е страшно.
Ето, готова е!
Специалната шоко торта на Хару! Какво мислиш?
Определено си смел човек. Трябва да се уча от теб.
Имам чувството, че напоследък се държиш с мен като с дете.
"Смела" да не е комплимент за дами?
Страхотна е!
Е, лека доработка.
Ние започваме утре.
Вероятно няма да ни остава време да се виждаме.
Аз вероятно ще се прибирам още по-късно. Имам много работа.
Пържена скумрия за довечера? - Както прецениш.
Това си е съвсем друго ниво!
Надявам се да ти хареса. - Благодаря.
Храната е много по-вкусна, когато си имаш компания, мисля.
Сигурно сънувам. - Моля ти се!
Ало, Мориноме на телефона... Ро?
Да, тази година ще съм тук.
Да, точно.
Подариха ни огромна риба! С татко нямаме представа какво да я правим.
Смятаме да я предадем на теб, да й измислиш нещо.
Или пък не я искаш? - Не, няма проблем...
Веднага ще ти я донеса.
Звучиш ми малко различно. Да няма някой там?
Няма никой.
Добре, ще те чакам.
Аз да си тръгна ли?
Извинявай! Ро скоро ще има изпити,
по-добре е да не разбира за нас точно сега.
Предполагам, че няма да е приятно да разбира.
Чао! - Извинявай.
В неделя ще мина през апартамента ти. Гледай да си там.
Кьоко, два от специалните бейгъл сандвичи на Хару, моля!
Струват ти 630 йени с отстъпката за служител.
Ето, направих и малко кафе. - Много благодаря!
Защо купуваш нещо, което си направила сама, ако мога да питам?
Любовта се ражда от усилието.
Сигурна съм, че има още много видове любов, освен тази на трудещия се.
Усещам как умираш от любопитство.
Тогава ще помолиш ли Рикуо
да се отбие насам някой път?
Трябва да тръгвам.
Много беше хубаво. - Стига си го повтарял!
Това е просто домашно сготвена храна.
Вече подозирам, че си саркастичен.
Глупости! Просто не умея да се изразявам различно.
Откакто те познавам ми се струва,
че никога не си разполагал с достатъчно думи да се изразиш.
Значи така ме виждаш?
Мога ли да ти споделя нещо гадно?
Седях на твоите лекции, помагах ти с докладите,
будех те за изпити.
Винаги съм те смятала за най-големия загубеняк, когото познавам.
Но пък сега поне се стараеш!
Да ти направя ли обяд за награда?
Чакай малко! Бих се радвал, обаче това, което каза...
Просто ще му благодаря за това, че дойде.
Нали не съм нахална? Ще го поздравя и ще му дам това.
Ако не си е вкъщи, ще го оставя на вратата.
Е, да очаквам ли обяда? - Да имаш предпочитания?
Аз... не съм готова за това.
Извинявай. - Не, не, аз се извинявам...
Няма нужда да ме изпращаш. - Но е опасно.
Няма нужда да се тревожиш. - Благодаря.
Какво съвпадение! И вие ли имахте работа с Рикуо?
Да. Сигурно е така.
Браво на теб. Винаги си я харесвал.
Ти го държа през цялото време. Не е честно.
Но сега няма смисъл да го казвам, нали?
Знаех, че ще стане така от самото начало.
Чувствата на хората се променят.
Хару...
Не е нужно да се притесняваш за мен.
Чао.
Гаджето ти ли ти приготвя обяд всеки ден?
Добра домакиня.
Ако й даваш да те гледа така, ще й омръзнеш.
Трябва да й се отплащаш и да й благодариш.
Да...
И трябва да ме запознаеш с някоя подобна.
Ще се оглеждам.
Здрасти, дойдохме да приберем нещата.
Поздравления за приема. - Благодарим за всичко.
Отивате в едно училище, нали? - Ще се видим на откриването.
Страшно е, че в колежа няма да почувствам промяна.
Скоро ще се върнем.
Реши ли какво ще облечеш?
Разбира се! Винаги мисля един ход напред.
Когато си в такова настроение, обикновено става нещо
покрай дамата, която познаваш от дете.
Вече няма какво да му мисля. Ще се действа!
Благодаря ти за днес. - За нищо, нали празнуваме.
Сега трябва да си намеря и работа.
Работата на ученика е най-вече да учи. Не забравяй.
Може и да се преместя... - Къде ще ходиш?
Някъде между твоя дом и училището.
Ще ти е трудно да ми готвиш, ако съм далеч, нали?
Още ли ще очакваш да ти готвя?
Защо? Няма ли да го правиш вече?
Не, ще го правя, но по-рядко.
Там ще си имате столова. Ще излизаш по-често с приятели.
Ро! - Все пак
ти е било задължение. - Не е точно така!
Стига, Ро!
Да? - Уозуми е. Надявах се да вдигнеш.
Извинявай, тъкмо се прибрах.
Днес щяхте да празнувате приемането му.
Да. Само че той май остана ядосан.
Да не му каза за нас?
Не, беше заради друго.
Значи още не знае.
Не ми допадат такива тайни.
Да... Ще намеря време.
Между другото, случайно да искаш нещо?
Заради обедите. Много ми помагаш.
Тях не ги мисли. Харесва ми да ги правя.
Сигурно, но...
Просто ти ще платиш на следващата среща.
Разбрано!
Приключи ли вече? - Да!
Изчакай ме. Трябва да излезем да пием. Отдавна не сме.
Може би малко...
Времето си лети, а?
Все едно едва онзи ден изпратихме абитуриенти,
а сега имаме нови деца.
Сигурно и тази година ще мине без събития. Тъжно.
Но пък за теб ще е различно, нали?
Едно птиченце ми каза, че те е видяло на Нова година с мъж.
Твой съученик? - Ами да...
Край с отряда за защита на Шинако.
Наистина ли е имало такъв?
Всъщност има някои проблеми...
Наистина е странно, нали?
Виждате се от 3 месеца и нищо?
Дали не съм сбъркала страшно някъде?
Ако се чувстваш виновна сега, изобщо не биваше да излизаш с него.
Мислиш ли?
Все едно, нека си чака. Вече не сте деца.
Ти го държа през цялото време. Не е честно.
Все пак ти е било задължение.
Не бива да се насилваш да правиш неща, които не искаш.
Откога не сме се виждали, Рикуо! - Кьоко. Радвам се да те видя.
Днес да не си почивка? - Не, смяната ми е следобед.
"Милк Хол" да не е затворило?
Да, нямаме достатъчно персонал.
Намалихме дневното работно време.
Но можеш да минаваш за кафе. Хару обаче я няма.
Пристигам! Извинявай, забавих ли се? - Не, тъкмо идвам и аз.
Какъв ли е специалитетът днес?
Аз искам терияки с амбърджак. - Изчакай малко.
Сашими или скумрия на дървени въглища...
Случайно да искаш да отидем в аквариума през уикенда?
Фукуда ходи наскоро. Каза, че е чудесно.
Заета ли си? - Да помагам на Ро да се мести.
Какво да правя... - Няма нищо.
Не сме го планували предварително.
Друг път.
Извинявай. - Моля те, изобщо не го мисли.
Смятам да му кажа за нас.
Да. С това ще се справиш.
Много се забавлявах. Благодаря ти.
Пак ще ти се обадя.
Не е нужно да ходим някъде, вечерята е достатъчна.
Прав си.
Искаш ли да се отбиеш?
Не, няма нужда. - Така ли...
Явно си доволна.
Не се напрягай. Правя само каквото ти харесва.
Не мислех за това. - Знам...
Приятели сме от дълго време и е трудно да променим ролите.
Съжалявам.
Може би те тревожа, защото не можеш да ме разбереш.
Но ако искаш нещо от мен, ще опитам да отговоря на очакванията ти.
В теб няма нищо грешно.
По никакъв начин не си се променил.
Знам, че не те бива с жените.
Неприятно ми е, че те карам да се тревожиш.
Затова не искам нищо повече от теб.
Достатъчно е просто да си до мен.
Не очаквам нищо и не искам обещания.
Просто бъди такъв, какъвто си.
Достатъчно е.
Шинако.
Ро?
Какво става? Какво правите, вие двамата?
Превод: GFotaku