Номерът стана.
Глупавите бижута, които откри на тялото?
Мисля, че крадат неща от собствения си двор.
Носят ги като талисмани или други примитивни глупости.
Подземният двор, който не можем да открием.
Чудех се дали не объркват сетивата ни със светена вода.
Появи се идиот с кръст на врата си.
Мислеше си, че го предпазва от мечове.
Там е подземният им двор.
Там е отнесла проследяващия камък.
Планът ми бе великолепен.
Не беше твой, а мой. Ти само се съгласи.
Дадох съгласието си, затова стана мой план.
Радвай се, че помня, че си тук.
Какво каза? - Чу ме.
Дракула ме прати тук. Търговище бе моят дар за него.
Когато го възкреся, ще му го представя.
Ти си малкият ми помощник. - Майната ти, Варни.
Повече няма да подкрепям глупостите ти, за да свърша работа.
Какво? - Аз съм войник.
Все още не знам какво си ти.
Аз съм Варни от Лондон, безочлив славянин.
Ти си шега!
Глупав престъпник, докопал се до Дракула преди сто години.
После те е пратил тук, в града, който вече е изгорил.
За колко полезен мислиш, че те е имал?
Не се случи това.
Млъквай. - Ратко, ти също си престъпник.
Познавам те. - Изобщо не ме познаваш.
Познавам те. Усещам смъртта по теб.
Извършвал си престъпления. - Воювал съм.
Във войната две армии се срещат на бойното поле.
Не правиш това. - Така е.
Аз съм умен войник, отдаден.
Не обичам показност и не играя игри.
Оправдаваш ли се?
Майната ти. Водя войни.
Нямаш представа, нали?
Война е когато убиеш толкова много, че другата страна не може да се бие.
Подскачането на ливада не е война.
Проникването в палатка и клането на всички вътре е война.
Отравянето на кладенци е война.
Убиването на бебетата в града и изчезването е война.
Войната е за печелене.
Проследих лудата в тайните й стаи и я изненадах до смърт.
Това правя. Това направих.
А ти позьорстваш и пляскаш.
Ти си всичко, което мразя.
Мислиш, че всичко е до ум.
Говоря свободно, защото си отрепка.
Чаровник, използващ интелигентни думи.
Отчаян да бъде харесван, защото е специален.
Имаш твърде много от човешките нужди.
Не си вампир. Аз съм вампир.
Лъжа и мамя, защото лъженето на прасета е безсмислено.
Гладен съм. Взимам всичко, което някой има.
До последната капчица и после ловувам за още.
Не съм престъпник, а съм перфектен.
Перфектен ли, младежо? - Перфектен.
Дошъл съм на Земята,
за да се храня от всичко колкото реша.
Нека ти кажа, Ратко, че не знаеш какво съм.
Толерирам те, защото си добър в убиването.
Това ме подхранва.
Както и да е. Ядоса ме.
Не обичам да се ядосвам. - Защо? Гневът те кара да убиваш.
Сигурно дори в сънищата си убиваш.
В сънищата си съм спокоен.
Просто едно движение, страх и глад.
Хората по света са наредени като животни в кошара.
Трябва само да им изпия кръвта.
Хората забравят какви сме.
Къде си мислиш, че отиваш?
Взела си нещата под контрол над земята.
Имам други задължения. - Едно определено нещо.
Приключихме с глупостите.
Ще ни покажеш приказния си подземен двор.
После ще сложим всичко тук в ред. Ще защитим хората и изчистим града.
Ясно ли е?
Време е да отидете в подземния двор.
Не го ли казах току-що? - Не знам.
Спрях да слушам, щом започнахте да хленчите какво искате.
Време е да ме последвате. Знайте мястото си.
Нека първо видим мястото.
Майсторско.
Каква ужасна картина. Няма да липсва на никого.
Имам мястото, подготвям пътя.
Време е за точност, отлично изпълнение
и какъвто и кураж да имате.
Много мило.
Не знаех, че ме наблюдават. - Търсех те.
Представи си изненада ми, когато се спусна от небето и ги изплаши.
Съжалявам. - Не, наистина беше мило.
Нямат си възрастен, който да ги гледа.
Камо ли да падне върху тях като самата смърт.
Винаги ще разказват тази история.
Чух ги да се смеят.
Тук отдавна не са се смели деца.
Търсила си ме? - Да поговорим за защитата.
Исках да питам за запасите от храна.
Няма много. - Именно.
Исках да ползваме сушеното месо за повече гозби.
Използвайте всичко. - Сериозно ли?
Каквото откриете.
Сутрините събирах свежа храна, но в килерите трябва да има нещо.
Не знаеш какво имаш в замъка, нали? - Не особено.
До преди няколко месеца си изхранвал армия вътре.
Е, не бях аз.
Но знам какво имаш предвид, беше пренаселено.
Освен да почистя щетите...
Да говорим за друго. Защита.
Надявам се щом затвориш портите, никой да не идва.
Скоро ще мръкне.
Ще ти покажа къде стоят оръжията и ще огледаме навън.
Помним Раду Черния.
Боже мой.
Чакайте тук.
По дяволите. - Знам, ужасно е.
Нямах това предвид.
Не може да бъде.
Нова играчка ли намери? - Не знам.
Не е играчка. - Какво е?
Историята е, че луд норвежки ловец отишъл до Индия.
Убедил ковача на клана раджа-путра да направи това нещо.
Има само едно. Виждал съм го в книгите на майка.
Въпросът е как се е озовало тук.
Видя ли? Знак на кръст.
Ловецът умрял ли е в Индия?
Индийските вампири са нямали идея какво им размахва насреща.
Всъщност, не.
Вампирите са еволюирали хищници, зрението им е различно от нашето.
Ако поставиш геометрична фигура в зрителното им поле,
това ги обърква и се паникьосват.
Откъде го знаеш?
Научих различни неща, когато щях да бъда героичен ловец.
После всичко се провали и постепенно забравих.
Сега започвам да си спомням.
Ако пазите такива неща тук долу,
защо не ги използвате горе?
Така искат владетелите. - Време е да се срещнем.
Оттук ли? - Не казах, че може.
Почиват. - Време е да се събудят.
Погледни ме.
Наистина ли искаш да се подразня още повече?
Събудете се, задници.
Не може да им говориш така.
Виждам защо не са загрижени за нищо.
По-тихо. - Няма да се събудят.
Другите не разбират кралския сън.
Да.
Замфир, трябва да ги погребем.
Не е редно.
Имате ли свещеник?
Няма свещеници. - Замфир, изслушай ме.
Това е краят. - Никога няма да има край.
Катастрофата от Търговище никога няма да се повтори.
Избихме свещениците. - Наистина ли?
Връщаме си контрола над страната. - Търговище не е страна.
Той е туптящото сърце на страната. - Дори не е град.
Това е най-великият град, а ние сме домакините му.
Връщаме си контрола. - Да.
Хората гладуват и плуват в мръсотиите си.
Не им помагате да се организират и защитят.
Не им бърша и задниците.
Да се кача ли с парцали?
Може да им помогнеш да живеят.
Приютихме много хора тук долу.
Имаш интересна колекция от хора, умиращи от пренебрегване.
Никого не пренебрегваме тук.
Устните са им напукани, а там имаш течаща вода.
Трябва ни за защита - Светена вода.
Откъде е, щом сте избили свещениците?
От запазените религиозни сгради.
Някои са бутилирали светена вода за продан.
Можеше да я дадеш на хората да пият.
Трябва да защитим двора.
Ако хората я изпият, вампирите ще преминат и избият всички.
Не може да рискуваш да дойдат, току-виж разтребили.
Не работи, а и защитавате два трупа. - Ще се събудят.
Техни величества ще се събудят от кралския си сън и ще ни спасят.
Полудяла си. - Разбира се.
Какво? - Полудях, когато дойде Дракула.
Видях лика му в небето. Сякаш самият дявол удари света.
Как може да не полудееш, когато адът докосне дома ти?
Оттогава спя по два часа и се събуждам с писъци.
Поне знаеш, че си луда.
Ще се събудят. Магьосници са, имат кралска кръв.
На пътешествие са, за да възстановят силите си.
Ще ги защитавам, докато се върнат. - Разбирам.
Страдаш от много дълго.
Когато Дракула нападна, само ти ли оцеля от благородните семейства?
Не страдам. Това е велико дело.
Това е славният ми дълг.
Ще спася всички, като спася тях.
Неслучайно са се счупили.
Ти ли ги извади от руините на двореца им?
Това ми беше работата. Спасих ги.
Ще се събудят. Ще спасят всички ни.
Всичко ще се нареди. Ще бъде както преди.
Магьосници са, Сайфа. - Нима?
Свещениците ги подозираха.
Тормозеха ги. Можеш ли да повярваш?
Виж всички вещи, спасени от двореца им.
Виж мистичните съкровища.
Спасих ги и те ще ме спасят.
Приключили с размотаването там?
Не знам кой те учи на такъв език. - Добре.
Съжалявам за случилото се с теб.
Всичко това трябва да спре.
Какво? - Трябва да помогнем на хората.
Да въоръжим здравите с оръжията тук.
Трябва да изоставим мястото... - Да изоставим ли?
Да изоставим кралското семейство? - Това е бъркотия.
Направила си каквото си могла, но са мъртви.
Хората имат нужда от теб. - Не, спасих ги.
Превод: Koen http://subs.sab.bz