Толкова хубава миризма,
толкова вкусна...
Толкова е хубаво! Искам...
Кудзуми...
Немуру! Добре ли си?
Хироши! - Кусинада не ме докосна.
Немуру, ти не си чудовище.
ОБЛАДАНИ ОТ ВЪЛЧИ ДУХ
Десета серия ПРАЗНИКЪТ НА РЕКОЛТАТА
Хироши, може ли вляза? - Да.
Празникът на реколтата е съвсем скоро.
В местното светилище се кланят на Великия Бог.
Култът води началото си от вълците, които са живели тук.
И още нещо...
Около Джоога има само гори,
тоест, вълците живеят точно тук.
Минало време, вълците слезли от планините
и започнали да нападат хора. Много загинали.
Демони, които се нахвърлят на хората и ги изяждат.
Сякаш в животните се вселили бесове.
Казват, че на празника се молят да има много хасаку, за да няма беди.
Но предполагам, че го празнуват, за да умилостивят Великия Бог.
Умилостивят?
Сигурно отглеждат хасаку, за да изгонят демоните и да се защитят.
Дръж.
Какво е това? - Броилката Джоога.
Канаме разкри тайната й.
В песента се крие тайната на вълците Джоога.
Случиха се невероятни неща и ти сигурно си в паника.
Впрочем, аз също.
Сега остава въпросът как да постъпим.
Татко...
Жителите на стария град, така наречените вълци Джоога...
Трябва да разбера тежката им съдба и какъв е смисълът на живота им.
Да, за какво живеят. - За какво живеят?
Не като писател, а като човек. - Като човек...
Е, как си? - Вече съм по-добре.
Ще отидеш ли на празника? - Би било хубаво.
За какво говорите? - Той наруши закона.
Издаде всичко за нас на представител на фармацевтична компания.
Чичо ни мислеше само доброто!
Нима не се стараеше за наше добро?
Законът по-важен ли е от живота му?
Госпожице Немуру, не говорете така!
Защо? Не мога да разбера.
Всичко една сега започва.
Ще ви дам да се разберете.
Ще унищожа всички ви.
Касаи? Да, разбирам.
Не ви отървах от момчето съблазнител,
но вече преминах към следващата част от плана, не се тревожете.
Следващата?
Дотягат ли ви преселниците в новия град?
Ще се отърва от тях.
А как? - Не е ваша работа.
Не му е времето, но може ли да попитам...
Какво? - Ти нали си паднал?
Мери си приказките!
Измислете прякор и на мен.
Вижте, трябват ми само пари.
И ще направя всичко, за да ги заработя.
Така си и мислех.
Празникът ще бъде рядко весел.
Глупак!
Едно. Не са богове и не са хора.
Те крият истинското си лице.
Броилчица от Джоога -
това е тъжна песен, която звучи в нощната тишина.
Две. Те съгрешиха.
От богове паднаха до бесове.
А ритуалът на падналите ще ги пречисти.
Пред голямата коса се прекланят те в нощта.
Три. Що за съблазнителна миризма.
В пустота и мъка потънаха мечтите им.
Те скърбят за нещастната си съдба.
Остава им само да спазват правилата.
Четири. Вълците Джоога
тъжно и тихо ни разказаха,
че в нечовешкия си облик
подобно богове, сега стоят в храма.
Баща ти е много добър.
Нали точно той се замисли за горчивата участ ва вълците Джоога,
за смисълът на живота им. Защо живеят... За всичко това.
И аз го подкрепям от все сърце.
Ако всички научат кои са вълците и какви са тайните им,
вярвам, че хората ще се замислят за съдбата на такива като Немуру.
Така е.
А къде са Мана и баща ти?
Ще дойдат по-късно.
Все пак май съм дошъл напразно.
Усещаш ли го? Ароматът на хасаку...
Колкото по-близо сме до светилището, толкова по-силен става.
Впрочем, скоро е главното събитие на празника.
Събитие ли?
Помниш ли как с Исудзу се подготвяхме за него?
Завиват хасаку в хартия с желания,
а после ги пускат по стълбите на светилището.
А ти, Умнико, какво си пожела?
Така и нищо не написах.
Напразно... - А ти, Канаме?
Написах, че как иначе.
Дори и да не хвана своя плод, той ще се падне на някой друг.
И желанието ми ще се сбъдне. Е, наистина, за него...
Тоест?
Желанията, написани на хартията, се сбъдват за този, който ги намери.
Ти какво написа? - Ами познай.
О, всеки момент ще се появи. - Какво?
Умнико, нищо не знаеш.
Извини ме. - Няма нищо.
Сега ще се появи преносимото светилище на Бялата вълчица Канон.
Бялата вълчица Канон...
Прекрасна музика.
Става ти леко на душата.
Колко е хубаво.
Над всичко е волята на Бялата вълчица.
Хайде! Да побързаме!
Каори?
Отнасят жрицата в обителта на Великия Бог.
И самите носачи се боят и уважават жрицата, молят й се.
Дайте ги тук! - Май скоро ще започне!
Исудзу? Исудзу!
Умнико? - Струва ми се, че Исудзу е тук.
Започна. Давай да ловим хасаку!
Леле! - Какво пише?
Не ми се нахвърляй!
Вие кой сте?
Какво? - Умнико...
Нима... - Защо тя обезумя?
Това е приятелката на Исеи. - Да бягаме, Умнико!
Успокой се!
Бягайте! Бързо!
Паднали вълко, да бъдеш пречистен!
Кусинада...
Кусинада също е чудовище!
Сакаки! - Какви хора!
Какво направихте?! - Нищо.
Просто нагледно показвам на гражданите
че сред тях има чудовища, които окосяват хората.
Подлец, тя е обезумяла заради теб!
Уж сте добри, а се криете.
А кой рискува, за да открие истината?
Ти разпалваш страх в сърцата на хората.
Защо се стремиш към никому ненужна вражда между паднали и вълци?
Никому ненужна?
Чудовища като вас нямат място в нашия свят!
А когато да живеете сами със себе си стане непосилно,
с ниски цени или с кредити за земя или жилище домъквате други в Джоога.
Хората идват тук заради евтините жилища.
И изобщо не знаят що за мерзки твари сте вие.
Хора, видях ги с очите си!
Всички обитатели на стария град са чудовища.
И тези, които нападат, стават същите!
Така глутницата им нараства!
Не е истина! - Немуру Кусинада.
Убийца и предводител на чудовищата!
Търпението ми свърши!
Колко още можете да понасяте това?
Нарушителите на закона биват застигнати от наказание...
Вече ги няма правилата, които удържат вълците
и защитават вас, хората!
Наричате ни чудовища? Щом е така...
Добре. Да покажем на жителите на новия град кой е господарят в Джоога.
Какво става?
Кудзуми, Асагари, бягайте оттук!
Не, за нищо на света!
Няма да те оставя, Кусинада. - Стига толкова, махайте се.
Що за тъпа сбирщина...
Стой! Бяхме се уговорили за друго! Сакаки!
Сакаки! Нима ти...
Чак сега ли се усети?
До какво се домогваш?
До какво се домогвам ли?
Само разчиствам града.
Ще ми платите за това, че ми отнехте Миеко!
В смисъл? За какво говориш?
Приятелчетата ти нападнаха приятелката ми Миеко и тя стана вълк.
В резултат на това Немуру Кусинада я уби!
Дяволски паднали вълци!
И вие, и безгрижните граждани, които не подозират нищо...
Ще прочистя целия град!
Ще прочистиш града? Какво означава това?
Интересно ли ти е? - Да.
Добре, ще ти кажа. А в замяна...
Малка утеха от вашите разпри.
Сега ще стане така...
Ще разруша язовирната стена и градът ще потъне.
Не може да бъде. - Връщам ти ги.
Всъщност те изобщо не ми трябваха.
Това е на господин Шигецу...
Нима представителят на фармацевтичната компания...
Браво, Касаи. Изигра отлично ролята си.
Сакаки, мерзавецо... И всичко за отмъщение ли?
Да, така беше.
Каква досада...
Бих погледал още малко как ще се ядат един друг по време на празника, но...
Стига!
Не разбирате ли колко е тежко бремето на ловеца?!
Цумухана... - Млъкни!
Родният ти брат...
стана паднал вълк и умря заради него!
Моят син също!
Ако не беше той...
Ако не беше дошъл тук...
Няма да докоснете Хиро и с пръст!
Немуру направи толкова много за мен...
Затова...
Касаи?
Какво е станало, Касаи?
Мачида... - Мълчете, пазете си силите.
Този тип... Сакаки...
Кани се да потопи Джоога.
Предупреди всички! Но... само вълците!
Така ще се избавим от съблазънта.
Не се бави!
Но как... - Тогава вълците ще се спасят...
Касаи!
А това...
Всичко е заради него!
Не искам пак да проливам кръвта на вълците.
Спукана ни е работата!
Градът... градът е в беда!
Какво става? - Той се кани да разруши язовира!
Не бива да губим време!
Отивам с него! - Идвам с теб!
В следващата серия:
Едно. Не са богове и не са хора.
Те крият истинското си лице.
Броилчица от Джоога -
това е тъжна песен, която звучи в нощната тишина.
Преди можех само това - да стоя смутен пред истината.
Но дойде време да застана в тяхна защита.
Превод: yvetted