Макар че Джоога расте бързо,
струва си да го напуснем за малко - наоколо има девствена природа.
Провървя ни и с времето!
Това е, защото винаги се държа добре.
Нима? - Да.
Да, забравяш си домашното вкъщи и искаш от Канаме,
изяждаш си обяда през сутрешното междучасие...
Как можа, Хиро! - А ти?
Умника е прав.
Гадост! Кана, ти за кого си?
Какво се смеете?
Хиро, аз... - Исудзу...
Слушай...
Това ароматът на хасаку ли е? - Да. Харесва ли ти?
Да.
ОБЛАДАНИ ОТ ВЪЛЧИ ДУХ
Трета серия ИМПУЛС
На мястото сме. Пристигнахме!
Исудзу, ще ме задушиш!
Ура! Най-хубавото място за барбекю!
Колко си бодра, Исудзу! - А ти не си, Хиро.
Мисля, че дори си прекалено радостна.
Ей! - Давай!
Яко е, нали?
Ей, събираме се!
Дръжте. - Каквото уловим, това ли ще ядем?
Рибата е по-вкусна, когато е прясна. - Сигурно...
Тогава - напред!
Улових! - Ах ти, огромна е!
Голям улов!
Браво, Исудзу!
Кълве! И аз улових!
Отлично, Кана!
И аз! Яко, яко!
Наловихме!
А Хироши?
Май рибата заобикаля Умника отстрани.
Исках да поделя улова си с него.
А брат ми е инат като магаре.
Ей, Хиро! Стига толкова, ела тук!
Добре.
Мана отдавна не се беше радвала така.
Наистина ли?
Мястото наистина е страхотно. - Да.
В тези гори е имало много от вълците Джоога, за които говорехме тогава.
Градът ни е заобиколен от всички страни с гора.
Да. - Сякаш сме затворени
в голяма клетка, наречена природа.
Не... Не може да бъде.
Какво ти става, Умнико? Не взимай всичко за чиста монета.
Но нали ти...
Това са просто стихове.
Не са много подходящи.
Къде е Исудзу?
Току-що разпали скарата.
Ще ида да я потърся.
Защо тук са само дрехите й?
Исудзу! - Хванат е извратеняк!
Започвам атака! Прикрий се!
Какво си облякла? - Стига, Хиро! Не се пали!
Защо си по бански? Дойдохме на барбекю.
Умникът е намерил Исудзу.
А ти какво мислиш, Канаме? Исудзу е по бански...
Престани! Не!
Ела с нас! Защо не си донесе бански?
Току-що изсъхнах! - Времето е хубаво, ще изсъхнеш бързо.
Не говори глупости! Пусни ме!
Добре!
Хиро, много ли си сърдит? - Не, не много.
Разсърди се! - Така изглежда...
Прости ми, Хиро...
Добре, може да не се извиняваш.
Не, щом съм сгрешила, трябва да се извиня.
Прости ми, Хиро.
Става ли? Ще ми простиш ли? Моля те...
Добре, добре!
Моля те...
А ти повярва ли?
Помисли, че наистина ще ти ги покажа?
Стига си се шегувала така!
Какво се е случило? - Нищо.
А хасаку за десерт?
Или и тях ще ги печем?
Да ги печем ли? Това е чисто светотатство!
Светотатство?
А да рисувате муцунки по тях не е светотатство?
Това си е моят!
Не смей! Затвори!
Така се натъпках...
Не оставихме и трошица.
Ще припадна, когато се кача на кантара.
Но пък беше вкусно! Обожавам барбекю!
Радвам се да го чуя.
Може би ще дойдем пак? - Да!
Изсъхна ли вече? - Да.
Ще ги изпера и ще ти ги върна.
Не се притеснявай, може и така.
Но... - Блузата ще мирише на теб.
Престани, братко! Пак говориш странни неща!
Шегувам се, шегувам се. - Шегуваш се?
Той все така се шегува, ужасен е!
Добре, да се бием за дрехите на Хиро!
Исудзу, и ти не си по-добра. Ще се разминем без битки.
Много се измориха.
Благодаря ти, добре си починахме.
Може да не ми благодариш. И аз прекарах добре.
С теб беше весело, Хироши.
Затова ти благодаря.
Исудзу хвана огромна риба,
а брат ми дремеше.
Просто не се бях настроил.
Лъжеш! Не можа дори да сложиш червей на кукичката!
Исудзу го направи вместо теб. - Млъкни!
Как си, Хиро?
Хремата ме мъчи. И главата ми се върти.
Може да имаш и температура?
Мислех, че ще издържа днес, но...
Какво да направя? Виновна съм, трябва да се извиня...
Хиро, ето... - Извинявай,
сега не съм в настроение за шеги.
Гадост. - Сериозно е.
Може би ще отидеш в центъра? - В центъра?
Медицинският център на Джоога.
Многопрофилна болница. Хората я наричат "център".
Болницата е голяма и оборудването е ново.
Добре ще е да те види лекар.
Хайде, ще дойда с теб!
Не, ще се оправя и сам.
Ще е лошо, ако се заразиш с нещо там.
Тогава се пази! - Добре.
Исудзу, не прекалявай.
Канаме беше права - болницата е голяма.
И е пълно с хора.
Кудзуми! Хироши Кудзуми!
Аз съм!
Може ли да вляза? - Извинявай, че се наложи да чакаш.
Няма проблем. - Значи ти си Хироши Кудзуми?
Племенницата ми ми разказа за теб.
Племенницата ви?
Кусинада! - Немуру ми е племенница.
Тя ми разказа, че при тях е дошъл странен новак.
Странен ли?
Ох, извини ме.
Не е възпитано да се говори така.
Настинка. Трябва да дадеш кръв за изследвания.
Изследвания на кръвта? - За всеки случай.
Ще ти предпиша лекарство, купи го от аптеката на път за вкъщи.
Е, да вземем кръв.
Прибираш ли се? Да те хвърля ли?
Извинете, че ви накарах да чакате. Аз съм главният лекар Кусинада.
Казвам се Сакаки.
Мисля, че завеждащия на "Биотехническа фармацевтика" се казваше Сакаи.
Да. Сега аз съм на мястото му.
Не го очаквах.
Имаше сериозни причини за това. Извинете, ако съм ви притеснил.
Не, не. - Представяме ви новия си продукт.
Така? Виждам, че не жалите парите.
Фирмата има намерение да пристъпи към пускането на съвсем нов продукт.
Помислих, че вашите изследвания ще ни свършат работа.
Ясно. Можете да разчитате на нас.
Настинка? Това е работа на Исудзу.
Не... А ти също ли си настинал?
Не, ходих за лекарство.
За лекарство? Болен ли си?
Притесняваш се за мен? Колко си добър, Хироши...
Много се радвам.
Впрочем, Хироши... - Да?
С Исудзу вече целували ли сте се?
А може би ти... - Какво "може би"?
Може би не си падаш по момичета?
Не, разбира се...
Макар че съм й брат, ще ти кажа:
Исудзу е много хубава.
Но ти все пак дори не си я докоснал,
макар че тя все ти се хвърля на врата.
Ами... - Знаеш ли, странно е.
Прости ми.
Не си ли объркал пътя? Исеи...
Нима толкова ти се иска да си отидеш вкъщи?
Всъщност не, но...
Малко ще се поразходим. Макар че кого се опитвам да излъжа...
Честно казано, просто исках да остана с теб насаме.
Може ли?
Хироши, миризмата ти...
Не ме докосвай!
Ти какво?!
Моля те, престани! Спри!
Не!
Престани!
Извини ме!
Пошегувах се.
Да тръгваме ли? Зелено е.
Много ти благодаря.
Исудзу казваше, че не разбираш от шега.
Извини ме.
Чао.
Той днес дойде в болницата.
Той - това Хироши Кудзуми ли е? - Да.
Същият е, както ми каза.
Трябваше ли да идва в годината, когато реколтата от хасаку е толкова слаба?
Да... - Разбирам, че ти е трудно, Немуру,
но не ни подвеждай. - Добре.
Разбирам.
Ей, Исеи ли те докара? Голям подлец си, братко!
Трябваше и аз да се разболея и да отида в болницата!
Лесно ти е да го кажеш, а винаги се оплакваш, че болниците са лоши!
Е, и?
Ти си егоистка!
Хайде, заспивай, че няма да оздравееш.
Впрочем, ти ме събуди!
Мина.
Олекна ли ти? - Да, всичко е наред.
Все пак обаче си изпий лекарството.
Здрасти! - Здравей.
Май си оздравял.
Или още не си...
Здрав съм!
Успех! - Исеи!
Чао!
Успех, Хироши.
Довиждане...
Е, напред!
В следващата серия:
Четири. Вълците Джоога
тъжно и тихо ни разказаха,
че в своя нечовешки облик,
подобно на боговете,
сега стоят в храма.
Под алената светлина на луната
странно момиче спуска огромна коса.
Този град, толкова спокоен денем, пред нощта е съвсем друг.
Превод: yvetted