Отвъд потока на времето...
...живее вълшебна птица, пламтяща с безкраен живот.
Тя свети в Рая...
...и огрява Ада.
Прелестните й пламъци омайват всеки, който ги зърне...
...и му внушават онова, което копнее да види.
Всичко в света, живо и мъртво, намира подслон под нейните криле.
Тази легендарна твар...
...е наречена Жар-птица.
Жар-птица: глава "Хоо"
Убиец!
Спри!
Убиец!
Аз съм Аканемару от Ямато, дърворезбар.
Чувал ли си за птицата Хоо, за която разправят, че живее в страната То?
*Хоо (кит. Фенгхуанг) се нарича жар-птицата в китайската митология. Приема се, че е от женски пол.
Тази птица обитава остров Хорай...
...яде семена от сенбоку и живее от десетки хиляди години.
Казват, че който пие от кръвта й, става безсмъртен.
Наистина е вълшебна птица.
Когато чух за нея...
...не спрях да бленувам ден и нощ.
Исках да узная повече за нея.
Търсих къде ли не, но не можах да открия нищо.
Най-накрая открих един храм, в който имаше 400-годишен пергамент.
Писал го е древен свещеник от Кумато, наречен Такеру Каваками.
Описва Хоо като пламтяща птица...
...и разказва, че може да бъде открита в страната Цукуши.
Искам да намеря тази птица...
...и с тези ръце да издялам нейна статуя.
Свали ги!
Какво?
Събличай се бързо!
Не понасям хора с две здрави ръце.
Какво...
Какво имаш против мен?
Абсолютно нищо.
Ти си виновен, че ме привлече тук.
Обвинявай огънят.
Казвам се Гао.
Гао?
Така се казва демонът, живеещ в страната То.
Демон?
Правилно. Аз съм демон.
Жени, деца, старци...
Убил съм повече, отколкото мога да изброя.
Защо си избил толкова много хора?
Не мислиш ли, че убийството е грешно?
Че защо да е грешно?
Ако не ги убия...
...тогава аз ще бъда убит!
"Убий или бъди убит" - така работи този свят!
Няма нищо повече!
Е, кажи...
Как ти е името?
Казвам се Хаяме.
Как мина?
Доста събрахме.
Хубаво!
Скрийте го както обикновено.
Разбрано.
Значи, утре вечер, на същото място.
Брей, май е в добро настроение.
Върнах се, Хаяме.
Винаги си толкова красива...
Този... И онзи... Онази...
Ей, днес убих тринайсет.
Харесвам това изражение.
А, да, щях да забравя.
Това е за теб.
Това огледало е от Мияко. Богаташите там го ползват.
Дай го!
Защо лицето ти не се отразява?
Нищо чудно, след като не знаеш нищо за Мияко.
Там богаташите имат различни огледала за мъже и жени.
Това вероятно е само за мъже.
Че за какво ми е на мен да се гледам?
Какво има?
Нищо... Само...
Само...?
Махни се! Добре съм.
Носът ми...
Носът ли те боли?
Не се занимавай!
Не може така.
Сега боли още повече!
Това значи, че действа.
Боли!
Не издържам!
Шефе!
Мамка му!
Много ме дразни тоя нос!
Ако можех да го изкормя както хората...
Ей.
А?
Намажи ме с това лекарство.
Хаяме ми го слага.
Какво има?
Шефе!
Това ли използваш?
Аха.
Мисля, че е отровно.
Ка-какво?
Онази жена се опитва да те убие.
Прави се, че те лекува, а ти слага отрова.
Гао!
Защо?
Млъкни!
Искаше да ме убиеш, нали?
Виж ми носа!
Такъв е защото постоянно го мажеш с онова лекарство.
А то е отровно!
Направено е от прашец, който събирам от цветята.
Правя го за теб.
Лъжеш!
Сигурно си роднина на някой убит от мен.
И искаш да си отмъстиш.
Кой е той?
Каква си и откъде си дошла?
Аз съм някоя, чийто живот ти спаси.
Спасил съм ти живота?
Я не се бъзикай!
Аз съм убиецът Гао!
Бандитски главатар!
Исках да живея щастливо с теб завинаги...
Хаяме!
Хаяме изчезна.
Стой!
Обирджия!
Спри на място!
Мамка му, къде се дяна?
Ще му строша врата, само да го пипна!
Може да е в гората!
Добре, да видим!
Ясно.
Хаяме...
Хаяме!
Ей, престани вече!
Какво точно искаш?
Ами, изглеждаш свестен човек.
Пък и за разлика от местните си доста красив.
Махай се!
Нямам време да се занимавам с теб.
Трябва да намеря Хоо възможно най-скоро.
Хо-о? Какво е това?
Хоо е...
Казвам се Сачибучи.
Ами ти?
Ей, кажи, де!
Аканемару.
Къде отиваш?
Ей!
Страната Цукуши.
Ей!
Хаяме...
Ти си Аканемару от Ямато, нали?
Същият.
Търсим те по заповед на господаря Макиби.
Трябва веднага да се върнеш в Мияко.
По каква причина?
Беше решено да се изгради голяма религиозна статуя в Ейджокьо.
Задачата е възложена на теб.
Отказвам.
Какво?
Има много други неща, които искам да свърша.
Ще съм ви благодарен, ако не ме издадете.
Не става!
Да бягаме!
Тъпаци.
Да не мислите, че ще избягате?
Не може!
Разкарай се, ма!
Какво правиш?
Млъкни!
Ела с нас.
Не!
Бучи!
Тръгваме.
Не го взимайте!
Недей да пречиш!
Бучи!
Мърдай!
Аканемару...
Бучи!
БУЧИ!
Аканемару...
15-тата година на Темпьо.
Време на голяма политическа нестабилност.
Страна бе покорена от суша и епидемии.
Престъпниците непрестанно се множаха.
На полуострова отвъд морето, Шираги тръпнеше в очакване да завладее Япония.
Притиснато от вътрешни и външни проблеми, правителството започна строеж на благославен храм,
предназначен да опази страната чрез святата сила на Буда.
И последната стъпка в проекта беше
строеж на огромна статуя на Буда, по предложение на император Шьо.
299 973.
Това беше удивителният брой хора, участващи в изпълнението.
Наистина грандиозен проект, на който се осланя цялата нация.
Какво?
Господарят Макиби?
Изглежда напредъкът е чудесен.
Да, благодаря Ви!
Много добре.
Разчитам на теб.
Да.
И все пак си мисля, че всички тези лица са страшни.
Съгласна съм. Въпреки че е мил човек, изделията му са ужасяващи.
Той наистина влага душата си в своята работа.
Ужасно!
Какво има?
Огромният Буда плаче!
Какво?
Ужасно.
Жега и болести.
Днес има още жертви в Уцузако Оджи.
А реколтата в Ямачи и Кавачи...
И чух, че Кокубуцу е пометен.
Може да избухне още една епидемия.
Не, това е знак, че предстои чудовищно природно бедствие.
Уви...
Мина месец, откакто огромният Буда започна да плаче.
Работниците са толкова уплашени, че едвам се хващат на работа.
Поне малко да завали...
Кой е там?
Бучи!
Ти си жива!
Радвам се!
Какво стана с Хоо?
Да не си забравил за нея?
Къде отиде онзи Аканемару, който търсеше Хоо?
Не съм забравил! Нито за миг!
Просто откакто започнах да правя този Буда...
...започнах да мисля, че съм предопределен за това.
Щом го завърша, целият свят ще ме познава.
Ще се ползвам с чест и уважение.
Какво му е лошото?
Бучи, чакай!
Бучи!
Бучи?
Бучи!
Хоо!
Хоо е!
След толкова много търсене...
...как е възможно?
Добре!
Името ми ще се помни вечно.
Значи, вече го завърши, Аканемару.
Да.
Императорът е много доволен.
Благодаря Ви.
Обаче, трябва да направиш една дърворезба в чест на императора.
Аканемару.
А... Да.
Разчитайте на мен.
Задължително ще създам нещо, което да го удовлетвори.
В тази връзка...
Има един нагъл благородник, който предлага услугите на свой собствен дърворезбар.
Защо така?
Да не би онзи дърворезбар да е по-талантлив от мен?
Не, обаче някои хора не бяха доволни, че им наложих да те приемат за изпълнител на проекта.
А как се казва?
Гао.
Изглежда е някакъв отшелник, който се мотае из планините.
Разправят, че неговите изделия имали загадъчна сила.
Трябва днес да пристигне в Мияко.
Разбирам. Аз, Аканемару от Ямато, приемам съревнованието.
Много добре.
Гледай да създадеш нещо достойно по случай завършването на статуята на Буда.
Покажи на онези самозванци, че моето решение бе правилно.
Разбра ли?
Да.
Не понасям хора с две здрави ръце.
Какво имаш против мен?
Абсолютно нищо.
Ти си виновен, че ме привлече тук.
Обвинявай огънят.
Аканемару от Ямато.
Гао от Оатте.
По случай завършването на статуята на Буда,
императорът заповяда двамата да издялате юбилейна статуя.
Двете дърворезби ще бъдат оценени, за да се определи коя отразява по-добре духът на Буда.
Аканемару от Ямато,
имаш седем дни да завършиш своето дело.
Гао от Оатте,
същото се отнася и за теб.
Мамка му!
Не става!
Аканемару.
Не се предавай!
Ти мислиш за неща като слава и престиж.
Забрави ги и тогава ще можеш...
Млъкни!
Гао.
Хайде... Започни да дялаш.
Тъгата, болката и гнева, таящи се в сърцето ти
са нещата, които след края на света,
когато всичко живо и мъртво ще престане да съществува,
ще пребъдат извън пределите на времето.
Те ще бъдат пренесени в бъдещето чрез твоите потомци.
Това е твоята съдба.
Затова, Гао,
докато душата ти е тъй изпълнена, започни да дълбаеш.
Докато измине настоящият ти живот, това ще е твоето призвание.
Днешната церемония ще реши кой е по-достоен за Буда.
Покажете делото на Аканемару от Ямато.
Удивително, Аканемару от Ямато!
Прекрасно е!
Трудно е да се повярва, че е човешко дело.
Изглежда почти жива.
Покажете делото на Гао от Оатте.
К-как?
Как той...
Изгубих, наистина изгубих.
Не би трябвало да стане така.
Господарю Хиби, решението Ви...?
Какво ще кажете?
Хайде, дайте думата си?
Хоо на Аканемару от Ямато е благословена от небесата.
С това съревнованието приключва.
Чакайте, моля!
Всеки вижда, че статуята на Гао е по-хубава.
Как така Аканемару победи?
Да не го правите, за да спасите престижа си?
Какво?
Видях Ви!
Когато статуята на Гао бе показана, Вие зяпнахте от възхита.
Вие се убедихте, че делото на Гао е по-велико.
Моля, задръжте!
Онзи, който е достоен да почете завършването на статуята на Буда,
трябва да бъде човек, който е следвал пътя на Буда.
Обаче, този просяк, наречен Гао, преди десет години
беше бандит и безпощаден убиец.
Веднъж ме срещна и открадна храната и дрехите ми.
На всичко отгоре, поряза дясната ми ръка.
Вижте!
Бидейки дърворезбар, аз изпитвах ужасни трудности толкова дълго време.
Ясно. Това за пръв път го чувам.
Онзи мъж няма право да създава юбилейна статуя.
Какво желаеш да сторим с него, Аканемару?
Какво би те задволило?
Искам да изпита трудностите, през които аз преминах.
Искам дясната му ръка да бъде отсечена
и да бъде прогонен от страната.
Гао, ти скри миналото си.
Дойде при нас с нечист дух.
Това е наказанието ти. Приготви се.
Аканемару, може да поставиш своята статуя в императорската съкровищница.
Благодаря Ви.
Чудесно.
Така трябва да бъде.
Сега името Аканемару ще стане вечно.
Вечно!
Бързо! Побързай!
Късно е! Водата вече е безполезна.
Донесете пясък!
Хоо!
Къде е статуята на Хоо?
Статуята на Хоо?
Хоо!
Хоо танцува!
Наистина е прекрасна.
Трябва да успея!
Този път задължително.
Най-красивата Хоо статуя в света!
Аканемару,
ти вече си мъртъв.
Мъртъв ли?
Искам да живея!
Имам куп неща за вършене!
Ще ми позволиш ли да се преродя като дърворезбар?
Не.
Ще се преродиш като малка рибка
и ще живееш в морето.
Риба?
Не искам!
Искам да съм човек!
Искам втори шанс!
Невъзможно е.
Съдбата ти е решена.
Затова...
...последвай ме.
Аканемару.
Ти... коя...
17-тата година на Темпьо.
9-ти Април, 752-ра година.
В присъствието на 10 000 цивилни и военни представители
и под патронажа на бившият император Джому и съпругата му Конмьо,
се проведе церемонията по завършване статуята на огромният Буда.
Нищо по-величествено не е правено от идването на будизма в Япония.
Така е записано в страниците на японската история.
Наистина е била национална церемония, по-величествена от всичко виждано дотогава.
Така започнал период, в който религията и политиката били неразделни, а благородниците притежавали неизмерима власт.
Носиш ни на сребърни криле до далечните краища на Вселената.
Жар-птицата ще пренесе любовта ни и ще ни срещне отново отвъд времето.
Да, любовта е непреходна.
Живее, умира и се възкресява.
Дори и след края на това временно тяло.
Не плачи повече, усмихни се!
И аз отново ще те срещна.
Носиш ни на сребърни криле до далечните краища на Вселената.
В цветовете, играещи по плътта ми
виждам завладяващ пурпурен пламък.
Обичахме се дълго в миналото,
ала дори в далечното бъдеще,
двамата отново ще се съберем.
Ела, прегърни ме и изгрей отново.
Духът ни ще полети в далечините.
Субтитри: Lupin Gang Anime Превод: Sayron Cordin
Историята е основана на глава "Хоо" от мангата "Хи но Тори" на Осаму Тезука.
Носиш ни на сребърни криле до далечните краища на Вселената.
Искрящи, блещукащи.
Чия ли сянка е това?
Носиш ни на сребърни криле до далечните краища на Вселената.
Жар-птицата ще пренесе любовта ни и ще ни срещне отново отвъд времето.
Носиш ни на сребърни криле до далечните краища на Вселената.